Справа № 210/3985/21
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3985/21
Провадження № 2-а/210/30/21
У Х В А Л А

іменем України

"27" липня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову адвоката Курінного Олександра Івановича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 ППП міста Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Шкірмонова Микити Васильовича про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із позовною заявою в якій просить суд визнати дії відповідача інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 ППП міста Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області щодо подій, що мали місце 08.06.2020 відносно водія ОСОБА_1 , а саме зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП - неправомірними.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати неправомірними дії поліцейського Полку патрульної поліції міста Кривого Рогу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області під час складання відносно нього протоколу за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов таких висновків.

Згідно пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України , суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суд відкриває провадження у справі, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені КАС України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю об`єкта владних повноважень порушені її прав, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послугу (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Як встановлено з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 просить суд визнати дії інспектора щодо його зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП протиправними..

На час звернення ОСОБА_1 до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу 26 липня 2021р. до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Водночас відповідно до пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову, адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, позивач вважає дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, при його зупинці та складанні протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП діяв неправомірно (протиправно).

Суд звертає увагу, що метою судового захисту прав, свобод або інтересів особи є їх повне відновлення, а у випадку, якщо таке відновлення неможливе встановлення компенсації за їх порушення, основою легітимних очікувань може бути тільки безумовне право, яке має чітко визначену законну підставу.

Однак, поряд з цим дії відповідача щодо підстав зупинки транспортного засобу та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення являються предметом судового розгляду в межах справи про адміністративне правопорушення в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для ОСОБА_1 та не порушують його права, та відповідно окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржується, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.01.2020 року по справі №2-а/489/7/2016 зазначила, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що не відповідає завданням адміністративного судочинства. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Окрім того слід зазначити, що оскарження дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та й скасування його в судах взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 року по справі №553/2145/16-а вказав, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таким чином, вимоги позивача не підлягають окремому розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 року по справі №643/8023/20, за якою у спорах щодо оскарження дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та/або такого протоколу, такі спори не є адміністративними, оскільки відповідач при складанні протоколу здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким має бути надана під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 638/3490/18, від 22.01.2020 у справі № 2-а/489/7/2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1ч.1ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки дії відповідача щодо складання Протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то окремо від Постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності такий протокол не оскаржуються.

Також суд додатково роз`яснює, що позивача не позбавлено права подавати свої заперечння щодо підстав зупинки та відсутності підстав для складання протоколу пеід час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в суді, а так само іна оскарження постанови суду.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом адвоката Курінного Олександра Івановича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 ППП міста Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Шкірмонова Микити Васильовича про визнання дій неправомірними, оскільки даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому що відсутній публічно-правовий спір (п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України).

Керуючись ст.ст.2, 5,19,170 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом адвоката Курінного Олександра Івановича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 ППП міста Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Шкірмонова Микити Васильовича про визнання дій неправомірними.

Роз"яснити, що заперечення на протокол про адміністративне правопорушення можуть бути подані в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст. 295 КАС України, протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Чайкіна