Справа № 953/20483/20
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
13 липня 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Бойко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -
Позивач до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності.
Відповідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.
За не спростування вказаної позивачем дати обізнаності про існування оскаржуваної постанови, суд вважає за доцільне строк оскарження поновити та розглянути позов по суті.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Як передбачено, ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 12.07.2018 позивач ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської області автомобіль «Фольксваген бора» р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва) VIN-код НОМЕР_2 в режимі транзиту з терміном вивезення до 22.07.2018 включно (а.с. 56-57)
Задекларовані позивачем відомості щодо ввезеного транспортного засобу узгоджувалися з відомостями про цей транспортний засіб, вказаними у довіреності на користування автомобілем за кордоном від 07.07.2018, свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 (а.с.16,62).
Втім, у наданих відповідачем витягах з Журналу пункту пропуску, бази даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску вказано, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської області автомобіль марки «Фольксваген бора» р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва) VIN-код НОМЕР_4 в митному режимі транзит (а.с.58, 83,87).
Таким чином, у складеній позивачем митній декларації від 12.07.2018 літера у VIN-коді НОМЕР_2 не відповідає даним бази даних відповідача, в якій зазначена інша літера у VIN-коді автомобілю НОМЕР_4 . Вказана обставина також визнана відповідачем.
17.12.2018 автомобіль «Фольксваген бора» р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва) VIN-код НОМЕР_2 оформлений у митному відношенні зі сплатою обов`язковиїх платежів у сумі (а.с.79-80, 81-82, 84).
28.02.2019 відносно позивача винесена оскаржувана постанова, згідно якої 12.07.2018 гр. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через МАПП «гоптівка» Харківської митниці ДФС автомобіль «Фольксваген бора» р.н. НОМЕР_1 в режимі транзиту з оформленням митної декларації з терміном вивезення до 22.07.2018 включно. Відповідно до даних «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор 2006» та ЄАІС на момент складання протоколу - 27.11.2018 та дату розгляду справи - 28.02.2019 автомобіль з митної території не вивезений та у митному відношенні не оформлений. Враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився до митниці та не надав докуме6тів, які б підтверджували факт настання обставин непереборної сили, аварії, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн. (а.с.31-32)
Так, відповідно до ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положеннями ч. 1 ст.95МК України для автомобільного транспорту встановлені строки транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Законом України від 08.11.2018р.№ 2612-VIII«Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» (далі - ЗУ № 2612-VIII), що набув чинності 25.11.2018р., внесені зміни до МК України, а саме до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, який доповнено пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:
«Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством».
Пунктом 9-3 «Прикінцеві та перехідні положення» МК України встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом №2612-VIII митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.
Отже, оскільки Законом №2612-VIII встановлена спеціальна підстава звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.470МК України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, вказаний Закон у розумінні статті 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.
Так, згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно п. 11 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018року №1077, сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу). Митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 9-3розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до п. 16 зазначеного Тимчасового порядку № 1077 завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 85 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.
Таким чином, законодавством передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене ст. 470 МК, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у встановлений строк завершать митне оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільно сплатять до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Матеріалами адміністративної справи підтверджується подія та склад адміністративного правопорушення.
Втім, позивач здійснював митне оформлення транспортного засобу 17.12.2018, сплатив добровільний внесок у період чинності п. 93 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.
Тобто, позивачем виконані всі умови, передбачені у абзаці першому пункту 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.
У відповідності до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
З огляду на викладене та враховуючи положення пункту 9-3 «Прикінцевих та перехідних положення» МК України, пункту 16 Тимчасового порядку № 1077 суд дійшов висновку про те, що позивач підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого ст.95МК строку доставки автомобіля, оскільки поніс відповідальність у виді добровільної сплати до бюджету коштів за фактичне вчинення тих самих дій, які кваліфіковані відповідачем за ч. 3 ст. 470 МК України.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Ефективним способом захисту є заявлена позивачем вимога про скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч.3 ст. 286КАС України, а тому додаткова вимога про визнання вказаної постанови незаконною фактично охоплюється вимогою скасування постанови, а тому задоволенню не підлягає.
Частиною 1,7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку із задоволенням позову частково, в порядку ч. ч. 1, 3 ст.139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати за подання до суду позовної заяви (пропорційно до задоволених вимог) в розмірі 210 грн. 20 коп. судового збору.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19,77, 241-246, 286 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до до Слобожаської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, - задовольнити частково.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлений 13.07.2021.

Суддя -