Справа № 320/10342/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м. Київ № 320/10342/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Південно-західної універсальної товарної біржи до Головного управління ДПС у Київській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Південно-західна універсальна товарна біржа (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № складено без урахування всіх обставин, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. До оскаржуваного податкового повідомлення-рішення внесено розрахунки штрафної санкції, нараховані за несплату податку на додану вартість, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 9 липня 2019 року, яке було оскаржено в встановленому податковим кодексом порядку. Звертає увагу, що в серпні 2019 року позивач отримав від ДФС України рішення про продовження строку розгляду скарги від 21 серпня 2019 року вих.№40131/6/99-99-11-04-01-25 до 3 жовтня 2019 року, проте станом на 9 червня 2020 року рішення щодо розгляду скарги платником податків так і не отримано, а отже, відповідно до пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків, тобто з 4 жовтня 2019 року, оскільки вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилалося платнику податків протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу. Стверджує, що з метою встановлення наявності рішення за скаргою платника податків, останнім було направлено до контролюючого органу запит про надання копії рішення за скаргою платника податків, проте станом на поточну дату відповіді платник податків не отримав. За таких обставин врахування у спірному рішенні штрафних санкцій за ППР, винесеним у 2019 році є безпідставним, а тому спірне рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28 грудня 2020 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що висновки камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з питань своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання за листопад 2019 року, викладені в акті від 16 квітня 2020 р. № 1359-50-04/33108752 є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № складено згідно з вимогами чинного законодавства.

26 січня 2021 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що позивач не отримав жодного повідомлення про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 9 липня 2019 р. № . Тому позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20 травня 2020 р. є безпідставним, прийняте з порушенням ПК України, тому підлягає скасуванню.

9 червня 2021 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

9 червня 2021 р. сторони до суду не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників учасників справи у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

22 липня 2021 р. до суду від представника відповідач надійшов відзив на позовну заяву. У ньому відповідачем також заявлено клопотання про заміну відповідача по справі на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 р. замінено відповідача у цій справі Головне управління ДПС у Київській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

16 квітня 2020 р. контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та з питання несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

За результатом проведеної камеральної перевірки контролюючим органом складено Акт камеральної перевірки від 16 квітня 2020 р. № 1359/50-04/33108752. Згідно з цим актом контролюючим органом встановлено, що платником податку несвоєчасно сплачено угоджену суму грошового зобов`язання, а саме:

1) дата 9 липня 2019 р.; номер ; назва документа податкове повідомлення-рішення; податкове зобов`язання 1169; граничний термін сплати 16 листопада 2019 р.; дата сплати 2 грудня 2019 р.; сума 1169; кількість днів затримки 21;

2) дата 9 липня 2019 р.; номер ; назва документа податкове повідомлення-рішення; податкове зобов`язання 6442; граничний термін сплати 25 листопада 2019 р.; дата сплати 26 листопада 2019 р.; сума 6442; кількість днів затримки 1;

3) дата 9 липня 2019 р.; номер ; назва документа податкове повідомлення-рішення; податкове зобов`язання 27633; граничний термін сплати 26 листопада 2019 р.; дата сплати 23 грудня 2019 р.; сума 27633; кількість днів затримки 27.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, чим порушено вимоги пункту 203.2 статті 203, пункту 57.1 статті 57 ПК України. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України.

У подальшому за результатом камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № , яким за затримку на 27, 21, 1 календарних днів сплати грошового зобов`язання 35 244 грн. 00 коп. зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 3 524 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач пожав скаргу до Державної податкової служби України.

18 серпня 2020 р. Державна податкова служба України рішенням № 25732/6-99-00-06-02-05-06 повідомило позивача про наступне:

«ГУ ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) та з питання несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивача, якою встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Кодексу, а саме: порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ (акт перевірки від 16 квітня 2020 р. №1359/50-04/33108752).

Як свідчать матеріали справи, виявлене порушення зумовлене несвоєчасною сплатою позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ, тобто з затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

В ході розгляду скарги було встановлено, що ГУ ДФС у Хмельницькій області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивачем з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ при здійсненні фінансово-господарських операцій за серпень 2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «Майквест», за результатами якої складено акт перевірки від 7 травня 2019 р. №0279/22-01-14-07/33108752 та винесено податкове повідомлення-рішення від 9 липня 2019 р. № про донарахування 135 333 грн. 33 коп. ПДВ та застосування штрафних санкцій у сумі 33 833 грн. 33 коп.

В подальшому, податкове повідомлення-рішення від 9 липня 2019 р. № було оскаржено до ДФС, яке рішенням від 26 вересня 2019 р. №3218/6/99-00-08-05-01 залишено без змін (вручено платнику 1 листопада 2019 р.).

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Інформація щодо оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 9 липня 2019 р. № про донарахування 135 333 грн. 33 коп. ПДВ та застосування штрафних санкцій у сумі 33 833 грн. 33 коп. у судовому порядку не надходила, таким чином, зазначене податкове повідомлення-рішення є узгодженим 11 листопада 2019 р., а відтак позивач зобов`язаний був самостійно сплатити суму узгодженого податкового зобов`язання до 11 листопада 2019 р.. Однак станом на 30.11.2019 в ІКП відсутня інформація щодо сплати податкове повідомлення-рішення від 9 липня 2019 р. №.

Також, слід зазначити, що на лист позивача від 16 березня 2020 р. №16/03/20-1 (вх. ДПС №13076/6 від 31 березня 2020 р.) було надано відповідь (вих. ДПС №13207/6/99-00-08-06-02-06 від 14 квітня 2020 р.) та копію рішення про результати розгляду скарги від 26 вересня 2019 р. №3218/6/99-00-08-05-01.

Отже, відповідно до п. 87.9 ст. 87 Кодексу кошти, які були перераховані позивачем, незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків, зараховувались в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення. Таким чином, перераховані кошти автоматично зараховано в погашення податкового боргу.

Таким чином, в ході проведення камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати зобов`язання з ПДВ було встановлено факт порушення строків сплати податкового зобов`язання. Отже, розрахунок штрафних санкцій складено відповідно до ст. 126 Кодексу.

Враховуючи вищевикладене. відповідно до п. 126.1 ст. 126 Кодексу, ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № на суму 3 524 грн. 40 коп. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (35 244 грн. 00 коп. х 10%).».

Тому Державною податковою службою України цим рішенням за № 25732/6-99-00-06-02-05-06 від 18 серпня 2020 р. залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 20 травня 2020 р. №, а скаргу - без задоволення.

Позивач не погодився із цим податковим повідомленням-рішенням, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Процедуру оскарження рішень контролюючих органів врегульовано статтею 56 ПК України.

Так, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

За правилами п. 56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 ст. 56 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до вимог п. 56.13 ст. 56 ПК України у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Підпунктом 56.17.2 пункту 56.17 ПК України визначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу. (пункт 56.17 статті 56 ПК України).

Як вже зазначалося вище та не заперечується сторонами по справі Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 21 серпня 2019 р. № 40131/6/99-99-11-04-01-25 про продовження строку розгляду скарг до 3 жовтня 2019 року включно.

Матеріали справи містять рішення ДПС України від 26 вересня 2019 р. №3218/6/99-00-08-05-01 про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 9 липня 2019 р. № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Питання листування платників податків та контролюючих органів унормовано статтею 42 ПК України, згідно пункту 42.2 якої документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом встановлено, що на дату прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 9 липня 2019 р. № та на дату подання скарги до Державної фіскальної служби України за вх. № 32870/6 від 5 серпня 2019 р. позивач був зареєстрований за наступною адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується офіційним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено судом, Державна фіскальна служба України рішення від 26 вересня 2019 р. №3218/6/99-00-08-05-01 направила на адресу позивача, яка була зазначена у скарзі, а саме: АДРЕСА_1 . При цьому до Державної фіскальної служби України повернувся конверт 1 листопада 2019 р. з відміткою підприємства поштового зв`язку: «повертається за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог п.42.3 ст.42 ПК України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

При цьому пунктом 66.5 ст.66 ПК України визначено, що у разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік згідно з цією главою, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов`язаний подати контролюючому органу, в якому він обліковується, уточнені документи протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів.

Згідно з приписами п.42.4 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що рішення від 26 вересня 2019 р. №3218/6/99-00-08-05-01 про результати розгляду скарг у день його винесення направлено контролюючим органом за місцезнаходженням відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Це означає, що податковим органом вищого рівня виконано свій обов`язок щодо розгляду скарг платника податків та у встановлений законом термін направлено рішення за результатами розгляду скарг за його місцезнаходженням.

Тому твердження позивача про ненадання йому такої відповіді та необхідність застосування наслідків, визначених пунктом 56.9 статті 56 ПК України, є безпідставними і необґрунтованими і спростовуються наявними у справі доказами.

Отже, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 9 липня 2019 р. № не було скасовано вищим органом, а саме Державною фіскальною службою України, а скарга позивача була розглянута у визначений строк та направлена позивачу відповідно до вимог податкового законодавства. Підстави для застосування п. 56.9 ст. 59 ПК України відсутні, а тому не можна вважати, що скарга на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 9 липня 2019 р. № Державною фіскальною службою України задоволена на користь платника податку відповідно до п. 56.9 ст. 56 ПК України.

Разом з тим, судом встановлено з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що позивач 23 вересня 2019 р. змінив місцезнаходження юридичної особи з адреси по вул. Пушкіна, буд. 9, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 на нову адресу: АДРЕСА_2 .

Тобто, судом встановлено, що позивачем змінено місцезнаходження юридичної особи за три дні до прийняття Державною фіскальною службою України рішення за результатом розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 9 липня 2019 р. № . Проте, матеріали справи не містять жодного доказу, що позивач повідомляв про вказану обставину відповідний податковий орган та заявляв клопотання про направлення будь-якої поштової кореспонденції за новою адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому суд бере до уваги таке.

Відповідно до вимог статті 63 ПК України у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

Платники податків, для яких законом установлені особливості державної реєстрації, у такому разі, зобов`язані подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Порядок переведення платника податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого (взяття на облік/зняття з обліку) регламентується нормами розд. Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за № 503/25280 (далі Порядок).

Протягом двадцяти днів після отримання відомостей або заяви про зміну місцезнаходження платника податків контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків засобами інформаційної системи в електронному вигляді формує та надсилає до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків повідомлення за формою № 11-ОПП.

Контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків здійснює взяття його на облік (основне місце обліку), протягом двох робочих днів після надходження повідомлення за формою № 11-ОПП.

Якщо до дати спливу одного місяця після отримання документів про зміну місцезнаходження (місця проживання) платника податків контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) не здійснив взяття такого платника на облік (основне місце обліку), то взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) здійснюється автоматично у день спливу такого строку.

Відповідно до частини восьмої статті 45 Бюджетного кодексу України, у разі зміни місцезнаходження суб`єктів господарювання - платників податків сплата визначених законодавством податків і зборів після реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду.

У такому випадку, відповідно до пункту 10.13 розд. Х Порядку, юридичні особи - платники податків до закінчення року обліковуються в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що вони є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що вони є платниками податків з наступного року.

У контролюючому органі за неосновним місцем обліку платник податків сплачує всі податки та збори, які згідно із законодавством мають сплачуватись на території адміністративно-територіальної одиниці, що відповідає неосновному місцю обліку, щодо таких податків подає податкові декларації (розрахунки, звіти) та виконує інші обов`язки платника податків, а контролюючий орган стосовно платника податків здійснює адміністрування таких податків, зборів (пункт 7.3 розд. VII Порядку).

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку у такі строки:

після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у підпункті 10.13 пункту 10 розділу Х Порядку;

протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках.

Платниками податків, на яких не розповсюджуються норми статті 45 Бюджетного кодексу та пункту 7.3 розділу ІІ Порядку, є:

юридичні особи, які не є суб`єктами господарювання відповідно до норм Господарського кодексу;

відокремлені підрозділи юридичної особи;

самозайняті особи (фізичні особи - підприємці та особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність).

Для зазначених платників сплата податків та подання звітності здійснюється за новим місцезнаходженням з дати взяття на облік в контролюючому органі за новим місцезнаходженням.

При цьому згідно з пунктом 7 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905, якщо страхувальник із числа страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 цього розділу, у звітному періоді змінює місцезнаходження, або місце реєстрації, або місце проживання (поза межами територіального обслуговування фіскального органу, в якому він перебував на обліку), Звіт за цей звітний період (з першого до останнього календарного числа звітного періоду) подається до фіскального органу за новим місцем взяття на облік.

Тобто, у разі зміни суб`єктом господарювання протягом бюджетного року місцезнаходження, пов`язаного зі зміною адміністративного району, звітність про суми нарахованого єдиного внеску подається та сплачується єдиний внесок за новим місцем взяття на облік.

Крім того, як вже зазначалося, за приписами пункту 66.5 ст.66 ПК України у разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік згідно з цією главою, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов`язаний подати контролюючому органу, в якому він обліковується, уточнені документи протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів.

Отже, судом встановлено, що в будь-якому випадку суб`єкт господарювання зобов`язаний повідомляти контролюючий орган про зміну місцезнаходження юридичної особи для належної співпраці з контролюючими органами та для вчинення всіх необхідних дій перереєстрації юридичної особи в належному податковому районні де зареєстрований суб`єкт господарювання.

Оскільки, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 9 липня 2019 р. № не скасоване, то кошти, які перераховувалися позивачем, незалежно від напрямку сплати, були зараховані податковим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. У подальшому це призвело до несвоєчасної сплати податкового боргу, визначеного вказаним вище ППР, яке позивач помилково вважав таким, що скасовано.

За наведених обставин суд визнає, що контролюючий орган правомірно виніс податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № , яким застосував штрафні санкції за неналежне виконання суб`єктом господарювання узгоджених податкових зобов`язань за податковим повідомлення-рішення від 9 липня 2019 р. № .

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем було правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2020 р. № , отже не порушено права позивача та дотримано вимоги, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Надані позивачем під час розгляду справи докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог було спростовано відповідачем у повному обсязі.

Наведене свідчить, що винесене податкове повідомлення-рішення було правомірним. Право позивача не порушено. Отже, позовні вимоги є не обґрунтованими, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог підстави для вирішення питання щодо судових витрат у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач Південно-західна універсальна товарна біржа, адреса: вул. Січневого Прориву, 41, м. Біла Церква, Київська область, 09100, .

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу, адреса: вул. Народного Ополчення, 5а, м. Київ, 03151, код ЄДРПОУ - 44096797.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 23 липня 2021 р.