Справа № 580/2780/21
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року справа № 580/2780/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Авто» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Авто» (вул. Смілянська, буд. 153, м. Черкаси, далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м.Черкаси, 18002, далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.04.2021:

- №3323/, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 366625 грн., у тому числі 293300 грн. за податковим зобов`язанням та 73325 грн.. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №3322/, яким застосовано штраф 5074 грн. 17 коп. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- №3324/, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 340835 грн., у тому числі 279939 грн. за податковим зобов`язанням та 60896 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №3325/, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 841 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, а також щодо заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, оскільки під час здійснення перевірки позивачем надано первинні бухгалтерські документи, які передбачені податковим законодавством, які свідчать про правомірність отримання податкової вигоди у повному обсязі, однак податковий орган не зазначив обставини, які виключають право платника податку, зокрема, на формування податкових зобов`язань і податкового кредиту.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, а також щодо заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, тому відповідач вважає, що податкові повідомлення-рішення від 28.04.2021 №3323/, №3322/, №3324/, №3325/ є правомірними та скасуванню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Колос-Авто» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2020 з урахуванням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, з питань правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2020, результати перевірки оформлені актом від 26.03.2021 №2210/23-00-07- 0205/36785139.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Колос-Авто»:

- вимог п. 44.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, п. 5 ПсБО 11 «Зобов`язання», п. 5 ПсБО 15 «Дохід», п. 8, п. 9 ПсБО 9 «Запаси», п.5, п. 6, п. 19 ПсБО 16 «Витрати», вимоги Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, ст. 1, ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 №996- XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.15, п. 2.16. п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 279939 грн., в т.ч. за півріччя 2018 року на суму 10917 грн., за три квартали 2018 року на суму 13839 грн., за 2018 рік на суму 15752 грн.., три квартали 2019 року на суму 13971 грн., 2019 рік на суму 227831 грн., 1 квартал 2020 року на суму 15738 грн., півріччя 2020 на суму 35206 грн., три квартали 2020 року на суму 36356 грн.;

- вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VІ, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 293300 грн., в т.ч. за травень 2017 року на суму 1500 грн., червень 2019 року на суму 12417 грн., листопад 2019 року на суму 124598 грн., грудень 2019 року на суму 85084 грн.. січень 2020 року на суму 31691 грн., лютий 2020 року на суму 10857 грн., березень 2020 року на суму 26173 грн., квітень 2020 року на суму 980 грн.;

- вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VІ, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п.1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого завищено від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за вересень 2020 року на суму 841 грн.;

- вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, в результаті чого не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні з податком на додану вартість в сумі 24820 грн. 01 коп.;

- вимоги п. 51.1 ст. 51 та п. 176.2 «б» ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, в результаті чого подано податковий розрахунок за формою №1-ДФ з неповними даними та помилками за 1 квартал 2018 року, за 2 квартал 2018 року, за 3 квартал 2018 року, за 4 квартал 2018 року, за 1 квартал 2019 року, за 2 квартал 2019 року, за 4 квартал 2018 року, за 1 квартал 2020 року, за 2 квартал 2020, за 3 квартал 2020 року.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 28.04.2021:

- №3323/, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 366625 грн., у тому числі 293300 грн. за податковим зобов`язанням та 73325 грн.. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №3322/, яким застосовано штраф 5074 грн. 17 коп. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- №3324/, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 340835 грн., у тому числі 279939 грн. за податковим зобов`язанням та 60896 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №3325/, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 841 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Із матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Колос-Авто» помилково, без наявності первинних документів збільшено доходи від реалізації робіт та послуг на загальну суму 65146 грн. 89 коп. (бухгалтерське проведення Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» Кт 703 «Доходи від реалізації робіт і послуг»), тому позивачем, без посилання на первинні документи, виправлено помилку, шляхом «сторно» бухгалтерського проведення Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» Кт 703 «Доходи від реалізації робіт і послуг», в т.ч. за 2018 рік на суму 13556 грн., за 1 квартал 2019 року на суму 46897 грн., за півріччя 2019 року на суму 51591 грн., за три квартали 2019 рік на суму 51591 грн., за 2019 рік на суму 51591 грн.

Під час проведення документальної перевірки, на виконання листа заступника начальника Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.03.2021 №4153/6/23-00-07-0214, позивачем надано контролюючому органу облікові регістри ТОВ «Колос-Авто» за період з 01.01.2017 по 30.09.2020 на підставі яких визначається доходи позивача від реалізації товарів, робіт та послуг, а саме: журнали-ордери і відомості по рахунках бухгалтерського обліку: 301 «Готівка в національній валюті», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 643 «Розрахунки за податками», 702 «Дохід від реалізації товарів», 703 «Дохід від реалізації робіт і послуг», 704 «Вирахування з доходу», 791 «Результат операційної діяльності» з первинними документами до них (видаткові та податкові накладні, договори, акти виконаних робіт), виписки з банківських рахунків, платіжні доручення, касові книги, про що зазначено на стор.7 Акту перевірки.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», дохід від реалізації робіт і послуг ТОВ «Колос-Авто», без посилання на первинні документи, зараховано дохід за 2018 рік у сумі 13556 грн., за 1 квартал 2019 року у сумі 46897 грн., за півріччя 2019 року у сумі 51591 грн., за три квартали 2019 року у сумі 51591 грн., за 2019 рік у сумі 51591 грн.

Таким чином, необґрунтованим є твердження контролюючого органу про те, що позивачем занижено дохід від реалізації робіт та послуг на загальну суму 65146 грн. 89 коп., у т.ч. за 2018 рік на суму 13556 грн., за 2019 рік на суму 51591 грн.

Щодо висновку контролюючого органу про заниження ТОВ «Колос-Авто» задекларованих показників у рядку 2120 «Інший операційний дохід» Звіту про фінансові результати на загальну суму 9950 грн., в тому числі за 1 квартал 2018 року на суму 8600 грн., за півріччя 2018 року на суму 8600 грн., за три квартали 2018 року на суму 8600 грн., за 2018 рік на суму 8600 грн., за 1 квартал 2020 року на суму 1350 грн., за півріччя 2020 року на суму 1350 грн., за три квартали 2019 року на суму 1350 грн., за рахунок не включення до складу доходів кредиторської заборгованості у сумі 9950 грн. по взаємовідносинам з контрагентами - покупцями ОСОБА_1 у сумі 8600 грн. та ОСОБА_2 в сумі 1350 грн., яка ніби то є кредиторською заборгованістю із закінченим строком позовної давності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає зокрема одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, яка не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Таким чином, безнадійна заборгованість, у тому числі кредиторська, розуміється, як заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, або прострочена заборгованість, або заборгованість, стягнення якої неможливо за інших обставин.

Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч .4 ст. 267 ЦК України).

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з цим, згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства. Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. У разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави починається від дня набуття оспорюваних активів відповідачем. Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

Отже, для визнання заборгованості простроченою, необхідно встановити дату перебігу позовної давності, але вирішення цього питання відноситься до питань права, а тому не належить до компетенції працівників податкової служби.

Суд зазначає, що у листі ДФС України від 18.06.2018 №18311/7/99-99-14-03-03-17 «Про перевірки окремих питань обліку дебіторської та кредиторської заборгованості» зазначено, що з метою дослідження питання списання кредиторської заборгованості необхідно дослідити умови контрактів та додаткових угод до них, дані аналітичного обліку бухгалтерських рахунків 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», субрахунків 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості», показники рядку 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» Декларації з податку на прибуток підприємств та наявність на позабалансових рахунках безнадійної кредиторської заборгованості.

Оскільки ТОВ «Колос-Авто» заборгованість перед контрагентами-покупцями ОСОБА_1 у сумі 8600 грн. та ОСОБА_2 в сумі 1350 грн. не списана, тобто простроченою не визнана, тому контролюючий орган дійшов необґрунтованого висновку щодо заниження позивачем доходу на суму 9950 грн., визначених з розміру кредиторської заборгованості ТОВ «Колос-Авто» перед покупцями ОСОБА_1 у сумі 8600 грн. та ОСОБА_2 в сумі 1350 грн.

Щодо встановлення контролюючим органом факту завищення ТОВ «Колос-Авто» витрат, які пов`язані з транспортуванням автомобілів, що знаходились у позивача на відповідальному зберіганні на загальну суму 124100 грн., в тому числі: за І квартал 2017 року на 5833 грн.; за півріччя 2017 року на 7500 грн.; за три квартали 2017 року на 19833 грн.; за 2017 рік на 25833 грн.; за І квартал 2018 року на 11000 грн.; за півріччя 2018 року на 22833 грн.; за три квартали 2018 року на 32583 грн.; за 2018 рік на 34667 грн.; за І квартал 2019 року на 7000 грн.; за півріччя 2019 року на 9083 грн.; за три квартали 2019 року на 20967 грн.; за 2019 рік на 39833 грн.; за І квартал 2020 року на 13967 грн.; за півріччя 2020 року на 18867 грн.; за три квартали 2020 року на 23767 грн., то суд зазначає наступне.

Так, Дилерськими угодами від 01.05.2019 №MZ-11/2019, від 30.04.2015 №MZ-12/2015, від 01.08.2020 №SZ-14/20, від 01.05.2018 №SZ-10/18, від 30.04.2015 №SZ-13/15, які укладені між ТОВ «Колос-Авто» (Дилер) та ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» (Дистриб`ютор) передбачено, що їх предметами є тимчасове зберігання Дилером автомобілів, що належать Дистриб`ютору на правах власності, з наданням Дилеру права їх демонстрації, в якості зразка, потенційним покупцям автомобілів, без права їх відчуження в будь-якій формі або права передачі на зберігання третій особі/особам на період з моменту доставки автомобілів Дилеру та до моменту їх повернення Дилером Дистриб`ютору тощо.

Умовами вказаних Дилерських угод передбачено, що у випадку відсутності можливості здійснити зворотну доставку автомобілів з відповідального зберігання силами/уповноваженою транспортною компанією Дистриб`ютора, Дистриб`ютор письмово інформує про це Дилера. У такому випадку Дилер здійснює повернення автомобілів своїми силами та за свій рахунок (за наявності належного транспорту у Дилера) або із залученням транспортної компанії та вказаний Дистриб`ютором склад Дистриб`ютора, при цьому здійснивши страхування автомобілів силами та за рахунок Дилера.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Позивачем до матеріалів справи надані акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) щодо проведення робіт з транспортування/перевезення автомобілів, а також відповідні товарно-транспортні накладні, що підтверджує факт передачі ТОВ «Колос-Авто» від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» на відповідальне збереження автомобілів.

Крім того, у Додатку №16 до акту перевірки від 26.03.2021 №2210/23-00-07- 0205/36785139 контролюючим органом зазначено Реєстр операцій бухгалтерського обліку ТОВ «Колос-Авто» за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, який також підтверджує факт передачі ТОВ «Колос-Авто» від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» на відповідальне збереження автомобілів.

Таким чином, позивачем документально підтверджено отримання від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» на відповідальне збереження автомобілів, відповідно до умов Дилерських угод.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ТОВ «Колос-Авто» є: «45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний)», тому отримання ТОВ «КОЛОС-АВТО» від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» автомобілів для їх демонстрації, в якості зразка, потенційним покупцям автомобілів, пов`язано саме з господарською діяльністю товариства, у зв`язку з чим твердження контролюючого органу про те, що понесені позивачем витрати на транспортуванню автомобілів, які знаходились на тимчасовому зберіганні, на загальну суму 148920 грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ 24820 грн. 01 коп., не пов`язані з господарською діяльністю товариств - є необгурнтованим, а помилкове відображення позивачем у бухгалтерському обліку операцій з тимчасового зберігання автомобілів (не відображено на субрахунку 023 «Матеріальні цінності на відповідальному зберіганні» позабалансового рахунку 02 «Активи на відповідальному зберіганні»), що належать Дистриб`ютору, не впливає на умови договору та не змінює мету щодо використання товариством автомобілів у рекламних цілях, в якості зразка для потенційних покупців автомобілів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки у позивача відсутній обов`язок нараховувати податкові зобов`язання по операціям з транспортування автомобілів, які знаходились на тимчасовому зберіганні, відповідно контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Щодо встановлення контролюючим органом факту завищення ТОВ «Колос-Авто» показників рядка 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати на загальну суму 1347295 грн., в тому числі за 2019 рік на 1173515 грн., за 1 квартал 2020 року на 173780 грн., за півріччя 2020 року на 173780 грн., за три квартали 2020 року на 173780 грн., за рахунок здійснення операцій з ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ», то суд зазначає наступне.

Судом зі змісту акту перевірки від 26.03.2021 №2210/23-00-07-0205/36785139 встановлено, що контролюючий орган дійшов висновку про не можливість ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ» виконувати роботи для позивача з юридичного супроводу та надання консультаційних послуг в зв`язку з відсутністю трудових ресурсів, офісних приміщень, а вказані роботи не пов`язані з господарською діяльністю.

Крім того, Головним управлінням ДПС у Черкаській області отримано від Головного управління ДПС у Донецькій області податкові інформації від 29.04.2020 №331/05-99-05-14 та від 11.06.2020 №538/05-99-05-14/43159384 щодо діяльності TOB «МАСТ-ЮГАТОРГ» (код за ) за звітний період декларування ПДВ жовтень-грудень 2019 року та січень 2020 року, у яких зазначено:

- за результатами проведеного аналізу даних ЄРПН по ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ» в частині формування податкового кредиту встановлено факти придбання товарів/послуг у контрагентів-постачальників, які здійснюють операції з реалізації товарів/послуг невідомого походження та підміну позицій товарних груп;

- суми податкового зобов`язання сформовано за рахунок придбання товарів/послуг/ походження яких неможливо дослідити по ланцюгу постачання;

- відсутні належні та достатні місця зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власника складських приміщень/орендодавця);

- при наявності реєстрації податкових накладних на придбання та реалізації товарів/наданих послуг, встановлено, що специфіка даного виду операцій характеризується властивостями, які потребують значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу (навантажувально-розвантажувальні роботи, зберігання, облік, відпуск товарів) та не співвідносні з наявними трудовими ресурсами;

- посадові особи не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного;

- відсутня достовірна інформація щодо перевізників, вантажовідправників, вантажоотримувачів, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні продукції, зокрема, щодо доставки товару контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями, транспортування якого потребує спеціальних умов та ін.);

- вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, які не мають реального характеру;

- Офісом Генеральною прокурора здійснюється розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147. У ході досудового розслідування встановлено, що підприємствами реального сектору економіки з 2017 по теперішній час проводяться операції з відображення у податковій звітності нереальних фінансово-господарських операцій з реалізації та придбання товарно- матеріальних цінностей у підприємств з ознаками фіктивності з метою незаконного формування штучного податкового кредиту з ПДВ. Так, встановлено, що в схемі ухилення від сплати податків, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фіктивному підприємництві задіяні ряд підприємств, які створені для незаконної діяльності, зокрема: ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ» (код за ).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, а не за результатами аналізу баз даних податкового органу.

Порядок оформлення документів передбачено статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV та п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву підприємству, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), код форми, дату і місце складання; зміст господарської операції, вимірювачі господарської операції (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Судом встановлено, що позивачем під час проведення перевірки на адресу Головного Управління ДПС у Черкаській області надіслано копії документів, що підтверджують господарські операції ТОВ «Колос-Авто» з ТОВ «МАСТ- ЮГАТОРГ» (копії договорів, акти виконаних робіт, картки рахунків бухгалтерського обліку розрахунків за реалізовані автомобілі).

Контролюючим органом в акті перевірки від 26.03.2021 №2210/23-00-07-0205/36785139 зазначено, що у наданих позивачем до перевірки актах виконаних робіт не вказано повний зміст та суть наданих послуг з юридичного супроводу та різноманітних консультаційних послуг, не заначено покупців автомобілів, яким надавалися послуги та адреси де надавались послуги.

Однак, в актах виконаних робіт з консультування з питань комерційної діяльності розшифровані виконані види робіт, вказані VIN номери автомобілів, кількість та сума, підписи сторін, а обов`язкове зазначення у первинних документах місця надання послуг не передбачено ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

Крім того, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична господарська діяльність, яка здійснюється на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 ст. 43 Господарського кодексу України визначено, що підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Судом встановлено, що визначальною ознакою господарських операцій, проведених ТОВ «Колос-Авто» з ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ» є те, що вони спричинили реальні зміни майнового стану платника податків: за рахунок реалізації автомобілів та надходження грошових коштів, відбулось збільшення активів товариства. Підприємство отримало дохід, отримало економічну вигоду від операції, виконало умови дилерської угоди з плану продажів та проценту присутності на ринку.

Щодо твердження контролюючого органу про те, що Офісом Генеральною прокурора здійснюється розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147. У ході досудового розслідування встановлено, що підприємствами реального сектору економіки з 2017 по теперішній час проводяться операції з відображення у податковій звітності нереальних фінансово-господарських операцій з реалізації та придбання товарно- матеріальних цінностей у підприємств з ознаками фіктивності з метою незаконного формування штучного податкового кредиту з ПДВ. Так, встановлено, що в схемі ухилення від сплати податків, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фіктивному підприємництві задіяні ряд підприємств, які створені для незаконної діяльності, зокрема: ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ» (код за ), то вказані обставини не можуть бути підставою для визнання операцій, проведених між позивачем та ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ» такими, що не пов`язані з господарською діяльністю товариства, оскільки розслідування кримінального провадження не є вироком суду, в розумінні ст. 369 КПК України, яким встановлені судом обставини із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 19 березня 2021 року по справі № 460/143/19, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.».

Таким чином, здійснення розслідування Офісом Генеральною прокурора кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147, а також прийняття Головним управлінням ДПС у Донецькій області рішення від 02.04.2020 №13738 про відповідність TOB «МАСТ-ЮГАТОР» критеріям ризиковості платника податку, носить виключно інформативний характер.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ «Колос-Авто» не завищено показники рядка 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати на загальну суму 1347295 грн. за рахунок здійснення операцій з ТОВ «МАСТ-ЮГАТОРГ», як наслідок, відповідно до вимог ст. 198 Податкового Кодексу України позивач має право на віднесення податку на додану вартість у сумі 269459 грн. до складу податкового кредиту за листопад 2019 року на суму 120408 грн, грудень 2019 року на суму 114295 грн, січень 2020 року на суму 34756 грн.

Крім того, оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про не завищення ТОВ «Колос-Авто» податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 24821 грн. та не завищення ним податкового кредиту на загальну суму 269459 грн., тому контролюючий орган дійшов помилкового висновку про завищення позивачем від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2020 року на суму 841 грн.

Щодо висновку контролюючого органу про те, що позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 293300 грн., в т.ч. за травень 2017 року на суму 1500 грн, червень 2019 року на суму 12417 грн, листопад 2019 року на суму 124598 грн, грудень 2019 року на суму 85084 грн. січень 2020 року на суму 31691 грн, лютий 2020 року на суму 10857 грн, березень 2020 року на суму 26173 грн, квітень 2020 року на суму 980 грн., оскільки понесені ТОВ «Колос-Авто» витрати на транспортування автомобілів, які знаходились на тимчасовому зберіганні на загальну суму 148920,06 грн., в т.ч. ПДВ 24820,01 грн., не пов`язані з господарською діяльністю товариства, то суд зазначає наступне.

Відповідно п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахував податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи надані акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) щодо проведення робіт з транспортування/перевезення автомобілів, а також відповідні товарно-транспортні накладні, що підтверджує факт передачі ТОВ «Колос-Авто» від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» на відповідальне збереження автомобілів, тому позивачем документально підтверджується отримання від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» на відповідальне збереження автомобілів, відповідно до умов Дилерських угод.

Оскільки основним видом господарської діяльності ТОВ «Колос-Авто» є «45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний)», тому отримання ТОВ «КОЛОС-АВТО» від ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» автомобілів для їх демонстрації, в якості зразка, потенційним покупцям автомобілів, пов`язано саме з господарською діяльністю товариства, тому суд дійшов висновку, що позивач має право на віднесення податку на додану вартість у сумі 24 820,01 грн. до складу податкового кредиту за січень 2017 року на суму 1167 грн., за травень 2017 року на суму 333 грн., за липень 2017 року на суму 600 грн., за серпень 2017 року на суму 600 грн., за вересень 2017 року на суму 1267 грн., за листопад 2017 року на суму 600 грн., за грудень 2017 року на суму 600 грн., за січень 2018 року на суму 2200 грн, за березень 2018 року на суму 1200 грн., за квітень 2018 року на суму 333 грн., за травень 2018 року на суму 833 грн., за червень 2018 року на суму 700 грн., за липень 2018 року на суму 417 грн., за серпень 2018 року на суму 833 грн., за грудень 2018 року на суму 417 грн., за січень 2019 року на суму 700 грн., за березень 2019 року на суму 700 грн., за травень 2019 року на суму 417 грн., за липень 2019 року на суму 980 гри., за вересень 2019 року 1397 грн., за жовтень 2019 року на суму 980 грн., за листопад 2019 року на суму 833 грн., за грудень 2019 року на суму 1960 грн., за січень 2020 року на суму 1397 грн., за лютий 2020 року на суму 417 грн., за березень 2020 року на суму 980 грн., за квітень 2020 року на суму 980 гри. та за липень 2020 року на суму 980 грн.

На підставі встановлених обставин справ суд дійшов висновку визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 28.04.2021 №3323/, №3322/, №3324/, №3325/.

Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 28.04.2021 №3323/, №3322/, №3324/, №3325/.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Авто» сплачений судовий збір у розмірі 10700 (десять тисяч сімсот) грн. 62 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш