Справа № 826/13391/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Київ № 826/13391/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати перевірку Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) проведену у період з 05.09.2017 по 18.09.2017 за адресою: АДРЕСА_1 неправомірною;

- скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 28.09.2017 №57/17/073-8930 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

- скасувати припис від 18.09.2017 Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що посадовою особою інспекції проведено перевірку у відсутність уповноважених осіб суб`єкта містобудування, про що свідчить відсутність особистих даних та підписів осіб у графі акту «присутні», чим порушено вимоги пункту 9 порядку №553. Отже, відсутність позивача або уповноваженої ним особи під час проведення перевірки ставить під сумнів об`єктивність встановлених відповідачем фактів та однозначно вказує на необґрунтованість оскаржуваного рішення - основної вимоги до такого рішення. Наголошує, що протокол представником позивача було отримано 27.09.2017 року, а позивач у даний період часу знаходився поза межами України. Звертає увагу, що позивач не був повідомлений про розгляд справи. Вважає, що у посадових осіб відсутні докази, які б свідчили про факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб`єкта містобудування в його вчиненні. Зазначено, що оскаржуваний припис не містить посилання на порушення з боку відповідача будь-яких будівельних норм, не містить таких визначень і акт перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017 року залишено позовну заяву без руху.

07.11.2017 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) позивачем подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

14.12.2017 року представником відповідача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Заперечення на адміністративний позов. Відповідач звертає увагу суду, що підставою для проведення перевірки стала необхідність перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог припису, виданого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 12.02.2016 року та звернення Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 11.07.2017 року №9833/123/47-2017 про вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю з приводу дотримання забудовниками вимог містобудівного законодавства. Вважає, що при виконанні своїх повноважень Департамент та його посадові особи діяли виключно на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі також - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року року.

Згідно з пунктом 10 частиною першою Розділу VII Перехідних положень, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16.01.2018 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Заяву про збільшення розміру позовних вимог та заяву про поновлення процесуального строку на оскарження припису. У заяві позивачем зазначено, що з метою виконання припису від 12.02.2016 року, винесеного Інспекцією, позивач скерував, в межах і у спосіб, визначений законодавчими та нормативно-правовими актами у сфері регулювання містобудівної діяльності, перелік необхідних документів до нотаріуса з метою державної реєстрації об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, 24.04.2017 року зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер: :62:141:0020, таким чином, позивав вважає, що виконав вимоги припису.

16.01.2018 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Відповідь на відзив, де вказано, що відповідачем не надано жодного підтверджуючого документу відносно фіксування факту будівельних чи підготовчих робіт позивачем. Крім того вказує, що перевірка була проведена одноособово без участі заявника та позивача, а також не надано жодного доказу та аргументу відносно проведення перевірки без участі позивача. Також на полягає на відсутності доказів та складу вчинення позивачем правопорушення.

26.01.2018 року представником відповідача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, де зауважено, що при проведенні перевірки, складанні приписів, протоколів та постанови Державна архітектурно-будівельна інспекція України та Департамент діяли відповідно до норм Порядку №553.

В судовому засіданні від 06.02.18 року протокольною ухвалою заяву про збільшення розміру позовних вимог та заяву про поновлення процесуального строку на оскарження припису судом залишено без руху з причин недотримання позивачем вимог частини першої статті 167 КАС України, а саме не зазначено на титульній сторінці заяви ким подається заява, не зазначено код ЄДРПОУ юридичної особи та ідентифікаційний код ФОП, та встановлено строк для усунення вказаних недоліків до 19.02.2018 року.

В судовому засіданні від 22.03.18 року протокольною ухвалою заяву про збільшення розміру позовних вимог та заяву про поновлення процесуального строку на оскарження припису повернуто оскільки, станом на 22.03.18 року позивачем недоліки не усунуто.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 року адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача, представника позивача, що унеможливлювало, на думку суду, розгляд справи.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2018 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому, судом апеляційної інстанції вказано, що суд першої інстанції міг розглянути справу по суті заявлених позовних вимог на підставі наявних у ній доказів і неявка позивача не перешкоджала розгляду вказаної справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

14.04.2021 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про прискорення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про сплату єдиного податку серії НОМЕР_2 від 01.07.2009 року ОСОБА_1 як суб`єкт підприємницької діяльності здійснює підприємницьку діяльність з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за адресою АДРЕСА_2 з 01.07.2009 року. Факт здійснення позивачем вказаної діяльності підтверджується й звітами, які ФОП ОСОБА_1 подав до ДПІ у Деснянському районі міста Києва за звітні періоди (квартали) 2009 року.

До Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшла вимога Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві №46/12013-11/1 від 29.01.2016 року про виділення спеціаліста Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві з метою проведення позапланової перевірки на предмет дотримання вимог містобудівного законодавства ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), за адресою АДРЕСА_2 .

12.02.2016 року на підставі вимоги Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 29.01.2016 року , відповідачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатом якої складено акт від 12.02.2016 року.

За результатами перевірки відповідачем встановлено, що під час виїзду на місце, 25.01.2016 року у присутності ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 розташовується триповерховий житловий будинок з мансардою та нежитловими приміщеннями. Будівельні роботи не виконуються, будівельники та будівельна техніка відсутні.

Згідно даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про проведення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані щодо надання та реєстрації документів, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві станом 12.02.2016 року не видавав та не реєстрував документів дозвільного декларативного характеру, які б надавали право на виконання будівельних чи підготовчих робіт за адресою вказаного об`єкту будівництва.

На підставі викладеного, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України встановлено, що ФОП ОСОБА_1 самочинно виконав будівельні роботи із будівництва триповерхового житлового будинку з мансандрою та нежитловими приміщеннями, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушив частину першу статті 34 та частину другу статті 36 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності».

Одночасно перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 експлуатує нежитлові приміщення першого поверху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 у якості станції технічного обслуговування, без прийняття їх до експлуатації у встановленому порядку, чим порушено частину восьму статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В подальшому, 05.09.2017 року, посадовими особами Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради було проведено позапланову перевірку.

За результатами вказаної перевірки посадовими особами Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради було складено акт та винесено постанову від 28.09.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом другим пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та накладено штраф у розмірі 25 260 грн.

Крім того, відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 18.09.2017 року, згідно якого у термін до 20.10.2017 року зобов`язано позивача усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення збудованого 3-поверхового житлового будинку з мансардою та нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважаючи, що у відповідача не було правових підстав для прийняття спірних рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI ( тут і далі також - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - Порядок №553).

Поняття замовника визначено у пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», де вказано, що це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

На цій підставі колегія суддів дійшла висновку, що набуття фізичною або юридичною особою статусу замовника будівництва має місце за одночасного виконання таких умов: 1) перебування у власності або користуванні у такої особи земельної ділянки, на якій плануються або здійснюються будівельні роботи; 2) саме цей користувач або власник земельної ділянки має намір на здійснення будівельних робіт, про що свідчить подання у встановленому порядку відповідної заяви.

Документи, після подання яких замовник будівництва набуває право на виконання будівельних робіт, визначені частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Водночас згідно з частиною сьомою цієї ж статті виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі також - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Разом з тим, з матеріалів справи висновується, що відповідачем не надано жодного підтверджуючого документа відносно фіксування факту будівельних чи підготовчих робіт позивачем.

Наведені норми Закону № 3038-VI кореспондують положенням пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі також - Порядок № 553) в частині підстав проведення позапланових перевірок, відповідно до яких позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до частини третьої статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема:

безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Суд наголошує, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача та підтверджували факт присутності його або його уповноваженого представника під час проведення позапланової перевірки, а тому судом не приймаються твердження відповідача в частині присутності позивача під час проведення цієї позапланової перевірки, про що свідчить відсутність належного підпису та підтверджуючих доказів щодо відмови позивача від підпису.

Відповідачем у відзиві зазначено про здійснення фотофіксації, однак матеріали справи не містять вказаних доказів. Згідно інформації, зазначеній у акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №б/н, міститься підпис лише головного державного інспектора інспекційного відділу №3 управління контролю за будівництвом М.С. Якимчук . Інформації щодо інших осіб, присутніх під час проведення перевірки в акті не міститься. Містить відмітка про відмову від підписання ОСОБА_1 . Разом з тим, дані, які б підтверджували присутність ОСОБА_1 при проведенні перевірки та відмову від відпису матеріали справи не містять, отже, доводи позивача про відсутність при проведенні перевірки відповідачем не спростовано.

Разом з тим, відсутність позивача або уповноваженої ним особи під час проведення перевірки ставить під сумнів об`єктивність встановлених відповідачем фактів та однозначно вказує на необґрунтованість оскаржуваного рішення - основної вимоги до такого рішення.

Вказана правова позицію викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 27.05.2014 року по справі №К/800/34747/13.

Крім того, листом від 25.07.2013 року №40-11-3622 Держархбудінспекція України зазначила, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, за винятком випадків виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази фото-фіксації, яка б також підтверджувала факт здійснення перевірки та виїзд посадових осіб на об`єкт, а відтак і присутність суб`єкта містобудування.

Пунктом 12 Порядку № 553 визначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані:

у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;

дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами;

ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством;

за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю;

надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

З матеріалів справи висновується, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», в.о. директора Департаменту ДАБІ міста Києва В.В. Кузьменко видано направлення від 20.07.2017 року №б/н для здійснення позапланової перевірки на АДРЕСА_2 , згідно з яким направляється начальник інспекційного відділу №3 управління контролю за будівництвом Лук`янов Андрій Олександрович та головний державний інспектор інспекційного відділу №3 управління контролю за будівництвом Якимчук Мальвіна Сергіївна .

Разом з тим, згідно акту про проведення перевірки, міститься підпис лише Якимчук М.С. , що дає підстави стверджувати про проведення вказаної перевірки одноособово.

Також 18.09.2018 року головним державним інспектором інспекційного відділу №3 з управління контролю за будівництвом Якимчук Мальвіною Сергіївною складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у якому повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 10:30 годин 28.09.201г року у приміщенні Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 32 (6-й поверх).

Одночасно з протоколом Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва складено припис від 18.09.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою у термін до 20.10.2017 року усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованого 3-поверхового житлового будинку з мансардою та нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_2 .

У зв`язку з відмовою позивача від підпису (як зазначено в приписі) акт, протокол та припис, були скеровані засобами поштового зв`язку на адресу ФОП ОСОБА_1 19.09.2017 року.

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності головним інспектором будівельного нагляду прийнято постанову від 28.09.2017 року №57/17/073-8930, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 25 260 грн.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону N 208/94-ВР порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 16, 17 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі - Порядок № 244), передбачено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

З аналізу наведених положень Порядку № 244 висновується, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за відсутності суб`єкта містобудування можлива виключно у випадку своєчасного повідомлення останнього про розгляд справи.

У даному випадку протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт та припис від 18.09.2017 року вручено представнику позивача за дві доби до дати розгляду справи (26.09.2017 року), що підтверджується доданою відповідачем до матеріалів справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

На переконання суду, недотримання відповідачем процесуальних вимог Порядку № 244 позбавляє право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному порядку та зумовлює незаконність рішення органу, прийнятого за результатами розгляду справи про правопорушення.

При цьому, пунктом 19 Порядку №244 доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

У відповідності до пункту 20 Порядку №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

3) чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи;

4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (пункт 21 Порядку №244).

Проте, відповідачем в порушення вказаних вище положень законодавства, не було з`ясовано у повному обсязі всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, про що також не зафіксовано у протоколі та акті.

Разом з тим, згідно припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, відповідачем встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 продовжує експлуатувати нежитлові приміщення житлового будинку на АДРЕСА_2 під станцію технічного обслуговування без прийняття їх до експлуатації у встановленому порядку. Однак, відповідач не надав жодних доказів та обґрунтувань того, що позивач почав використовувати вказаний об`єкт до чи після 01.07.2009 року. Позиція відповідача щодо даного питання обмежується лише посиланням на те, що на момент проведення перевірки такий об`єкт експлуатується позивачем.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було проведено перевірку у період з 05.09.2017 року по 18.09.2017 року неправомірно та з порушенням норм чинного законодавства, матеріали справи не містять доказів посилання відповідача на порушення з боку позивача будівельних норм, про що не зафіксовано ані в акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу, ані в протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відтак оскаржуваний припис підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене у сукупності та зважаючи на те, що відповідачем не було дотримано законодавчо визначеної процедури застосування штрафу, та те, що судом визнано протиправним та скасовано припис від 18.09.2017 року, суд дійшов висновку, що постанова від 28.09.2017 року № 57/17/073-8930 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не виконано, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявних у матеріалах справи квитанцій від 26.10.2017 року №0.0.880301862.1, 0.0.880303035.1, 0.0.880302763.1 позивачем за його подання сплачено судовий збір у загальному розмірі 3840 грн., то вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати перевірку Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) проведену у період з 05.09.2017 року по 18.09.2017 за адресою: м. Київ, вул. Карла Маркса, 4 неправомірною.

3. Скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 28.09.2017 року №57/17/073-8930 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

4. Скасувати припис від 18.09.2017 року Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

5. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 3 840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, ).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Департамент з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, ).

Повне судове рішення складено 22.07.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна