Справа № 140/5835/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5835/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Колківської селищної ради про визнання бездіяльності щодо не прийняття рішення за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність протиправною, зобов`язання повторно винести на розгляд сесії Колківської селищної ради питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га у власність та прийняти рішення про надання такого дозволу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, розташованої на території Четвертнянського старостату Колківської ОТГ було винесене на розгляд П`ятої чергової сесії восьмого скликання Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, що відбулась 11.03.2021, однак за результатами поіменного голосування рішення прийняте не було, а відтак, фактичне залишення клопотання без розгляду є підставою для звернення до суду відповідно до статті 118 Земельного кодексу України. Окрім того, за результатами розгляду поданого позивачем клопотання з доданими до нього документами постійною комісією не було встановлено підстав для відмови в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в зв`язку з чим був підготовлений проект рішення «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 », однак відповідачем не прийнято у місячний строк рішення про надання дозволу або про відмову наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тобто має місце протиправна бездіяльність.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позов проти адміністративного позову заперечив частково, просив в його задоволенні відмовити, мотивуючи наступним:

- позивач звернувся із заявою «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та території Четвертнянського старостинського округу Колківської селищної ради», яка була зареєстрована 28 грудня 2020 року та включена до порядку денного п`ятої чергової сесії восьмого скликання Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, що відбулася 11 березня 2021 року, оскільки відповідно до регламенту селищної ради заяви до порядку денного сесії селищної ради включалися за 25 робочих днів, з них 20 робочих днів на оприлюднення та 5 робочих днів на підготовку рішень, відповідно на сесію, що відбулась 02 лютого 2021 року підстав для включення даного питання не було (не минуло 25 робочих днів);

- за результатами поіменного голосування рішення не було прийняте, оскільки з 19 присутніх на засіданні сесії депутатів 11 - «утрималось», 6 - «проти», 2 - проголосували «за», тобто відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 не отримав;

- Четвертнянською сільською радою (яка увійшла до Колківської територіальної громади) 24 жовтня 2016 року було прийнято рішення №8/7 «Про погодження надання дозволу на розробку документації, на підставі якої земельна ділянка :сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована межами населених пунктів Четвертнянської сільської ради, буде передана у власність для ведення особистого селянського господарства», яким визначено, що у зв`язку з обмеженою кількістю сільськогосподарських угідь виділяти земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства», яким було визначено, що у зв`язку з обмеженою кількістю сільськогосподарських угідь виділяти земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності повнолітнім громадянам, які зареєстровані та проживають на території сільської ради та не мають інших земельних ділянок площею не більше 0,60 га, в зв`язку з чим старостою Четвертнянського старостинського округу було запропоновано позивачу надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,60 га, а в подальшому на сесійному засіданні представнику позивача було запропоновано повторно звернутись до селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею саме 0,60 га, однак такої згоди отримано не було.

Крім того, представник позивача, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, разом з тим не заперечив проти повторного звернення позивача до селищної ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 60 га для ведення особистого селянського господарства у власність.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області із заявою від 24.12.2020 (вх.№М-492 від 28.12.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Четвертнянського старостату Колківської ОТГ у межах норм безоплатної приватизації.

До вказаної заяви було долучено копію паспорта громадянина України, копію картки платника податків та графічний матеріал місця розташування земельної ділянки.

Розгляд заяви включено до порядку денного п`ятої чергової сесії восьмого скликання Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, що відбулася 11.03.2021 (питання за №51 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 »).

23.01.2021 було підготовлено проект рішення від 11.03.2021 №5/51 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 », пунктом 1 якого встановлено: «Дати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки У власність для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0 га в с.Четвертня, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, не наданих оренду або в постійне користування в межах населеного пункту».

Разом з тим, за результатами поіменного голосування з 19 присутніх 11.03.2021 на засіданні сесії депутатів: 11 - «утрималось», 6 - «проти», 2 - проголосували «за», тобто рішення прийняте не було, про що повідомлено позивача листом від 23.03.2021 №М-492.

Вважаючи неприйняття селищною радою рішення за поданою заявою протиправною бездіяльністю, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина 1 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з пунктом б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).

Отже Колківська селищна рада наділена повноваженнями щодо передачі земельної ділянки у власність або у користування, яка знаходиться на території села Четвертня, яке входить до Колківської ОТГ

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Таким чином, Колківська селищна рада повинна прийняти рішення по клопотанню позивача на пленарному засіданні Колківської селищної ради, чого останньою зроблено не було.

Відповідно до частини 5 статті 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном питання відведення земельних ділянок.

У матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення Колківської селищної ради стосовно розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення за наслідками такого розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду заяви є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правомочності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про звільнення відповідної ради від обов`язку розглянути питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Згідно з абзацем 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Проте цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 440/1922/19 (провадження №К/9901/29281/19).

Аналіз положень абзацу 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що зацікавлена особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк, упродовж якого особа може реалізувати це право, є присічним. Відтак, нездійснення права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права.

Використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення.

Частина шоста статті 118 Земельного кодексу України передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, а саме: клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Також аналіз частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися відмовою у наданні дозволу у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі № 509/4156/15-а (провадження № К/9901/7504/18).

Враховуючи відсутність рішення Колківської селищної ради з приводу заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували поважність причин та умов порушення вказаного вище порядку та строку розгляду заяви позивача.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Колківської селищної ради прийняти рішення щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність суд вважає, що вона належить до часткового задоволення, оскільки утримавшись від прийняття рішення щодо поданої позивачем заяви, відповідач не досліджував надані позивачем документи до заяви та не розглянув заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу по суті. Таким чином, суд вважає передчасною вимогу позивача про зобов`язання відповідача прийняте конкретне рішення щодо надання дозволу на розробку проекту.

При цьому, судом не взято до уваги як посилання позивача на наявність проекту рішення ради про задоволення заяви (а.с.9), так і посилання відповідача на той факт, що Четвертнянською сільською радою (яка увійшла до Колківської територіальної громади) 24 жовтня 2016 року було прийнято рішення №8/7 «Про погодження надання дозволу на розробку документації, на підставі якої земельна ділянка :сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована межами населених пунктів Четвертнянської сільської ради, буде передана у власність для ведення особистого селянського господарства», яким визначено, що у зв`язку з обмеженою кількістю сільськогосподарських угідь виділяти земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства», оскільки в першому випадку - наявність проекту рішення не зумовлює жодних наслідків для його прийняття, а в другому випадку - обґрунтування можливості розробки проекту землеустрою та подальшого виділення у власність земельної ділянки площею не 2 га, а 0,6 га у випадку не прийняття рішення по суті заяви (про її задоволення або відмову в задоволенні) не несе жодних правових наслідків та не є предметом дослідження суду.

Враховуючи встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.12.2020 (вх.№М-492 від 28.12.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання Колківської селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2020 (вх.№М-492 від 28.12.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення у спосіб, встановлений ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищезазначені висновки суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи часткове задоволення позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 908грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Колківської селищної ради, що виявилась у не прийнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Колківську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення у спосіб, встановлений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук