Справа № 520/11038/21
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року № 520/11038/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ України в Харківській області, 61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., , щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 73% на 70% від відповідних сум' грошового забезпечення та не проведення, при обчисленні підвищення перерахованої пенсії виходячи із 73 % від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016 р., відповідно до частини другої статті 13 Закону 2262-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ України в Харківській області перерахувати з 1 січня 2016 року, виплатити перераховане та виплачувати на далі пенсію ОСОБА_1 у розмірі 73 відсотка відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою йому та отриманою ним пенсією з 01.01.2016 року по день, з якого починається виплата перерахованої йому пенсії, в розмірі 73 відсотка від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років, та виплатити заборгованість, що утворилася в результаті неналежного перерахунку пенсії ОСОБА_1 , одним платежем;

- встановити судовий контроль за виконання рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіту про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 73% на 70% від відповідних сум' грошового забезпечення та не проведення, при обчисленні підвищення перерахованої пенсії виходячи із 73 % від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016 р., відповідно до частини другої статті 13 Закону 2262-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Позивачу призначено з 30.12.2005 року в розмірі 73% грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 13).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №5958 від 16.12.2020 наданої позивачу, основний розмір його пенсії станом на 01.12.2015 року складав 73% грошового забезпечення.

Відповідач під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року зменшив розмір пенсії з 73 % до 70 % грошового забезпечення.

Позивач звернувся із заявою від 19.03.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив провести ОСОБА_1 з 01.01 2016 р., перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанові КМУ № 988 від 11 листопада 2015 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01,2016 р. виходячи із 73 відсотків грошового забезпечення, виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією з 01.01.2016 р., по день, з якого починається виплата перерахованої пенсії в розмірі 73 відсотка від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом повідомило позивача, що відповідно до статті 13 Закону максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Вказано, що на час перерахунку пенсії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», діяла саме така норма Закону. Зазначено, що перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, відповідно до постанови 103, здійснено у відповідності до норм та вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ) (в редакції на час призначення позивачу пенсії) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

8 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри " 80" замінено цифрами " 70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Статтею 63 Закону України №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

За таких обставин, при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачу призначено з 30.12.2005 року в розмірі 73% грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 13).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №5958 від 16.12.2020 наданої позивачу, основний розмір його пенсії станом на 01.12.2015 року складав 73% грошового забезпечення.

Відповідач під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року зменшив розмір пенсії з 73 % до 70 % грошового забезпечення.

З огляду на викладене, пенсія позивача після перерахунку з 01.01.2016 року протиправно зменшена до 70% грошового забезпечення.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 73% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії ГУ ПФУ України в Харківській області щодо не проведення, при обчисленні підвищення перерахованої пенсії виходячи із 73 % від грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016 року, відповідно до частини другої статті 13 Закону 2262-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії фактично дублюють вищевказані, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію в подальшому зверненими на майбутнє. В цій частині права позивача не є порушеними, а отже позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та висновки суду про протиправність дій відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з 1 січня 2016 року пенсію ОСОБА_1 у розмірі 73 відсотка відповідних сум грошового забезпечення, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року однією сумою.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ України в Харківській області перерахувати з 1 січня 2016 року, виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою йому та отриманою ним пенсією з 01.01.2016 року по день, з якого починається виплата перерахованої йому пенсії, в розмірі 73 відсотка від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років, та виплатити заборгованість, що утворилася в результаті неналежного перерахунку пенсії ОСОБА_1 , одним платежем.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що відповідачем взагалі не було здійснено перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.01.2016 року у розмірі 73 відсотка відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, вищевказана частина пенсії позивачу нарахована не була, а тому на даний час заборгованість з пенсії не утворилась.

Так, рішенням у даній справі визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 73% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з 01.01.2016 року пенсію ОСОБА_1 у розмірі 73 відсотка відповідних сум грошового забезпечення, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року однією сумою.

Тобто, права позивача було відновлено належним чином.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ України в Харківській області перерахувати з 1 січня 2016 року, виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2016 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою йому та отриманою ним пенсією з 01.01.2016 року по день, з якого починається виплата перерахованої йому пенсії, в розмірі 73 відсотка від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років, та виплатити заборгованість, що утворилася в результаті неналежного перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд зазначає, що згідно приписів ч.1 ст. 382 КАС України, встановлення такого контролю є правом, а не обов`язком суду, відповідно до фактичних обставин справи.

В даній справі суд не вбачає підстав для застосування судового контролю.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 73% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з 01.01.2016 року пенсію ОСОБА_1 у розмірі 73 відсотка відповідних сум грошового забезпечення, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року однією сумою.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.