Справа № 200/1063/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 р. Справа№200/1063/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

за участю

секретаря судового засідання Купріян В.Ю.,

представника позивача Карабань Л.О. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів),

представника відповідача Ліман С.М.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

24 січня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» (далі - позивач, ДП «Шахта імені М.С. Сургая») до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Донецькій області), в якому позивач просив:

- визнати бездіяльність ГУ Держпраці у Донецькій області щодо продовження строку дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14. від 18.08.2014, дозволів на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 1784.14.14. від 18.08. 2014 та № 1785.14.14. від 18.08.2014 протиправною;

- зобов`язати ГУ Держпраці у Донецькій області продовжити строк дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14. від 18.08.2014, дозволів на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 1784.14.14. від 18.08. 2014 та № 1785.14.14. від 18.08.2014.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року позовна заява залишена без руху.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк та у спосіб, що були визначені судом.

03 березня 2020 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/1063/20-а, вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження; розпочав підготовче провадження; призначив підготовче; встановив строк для подання заяв по суті справи.

22 лютого 2021 року суд постановив ухвалу, якою допустив процесуальне правонаступництво на стороні відповідача, замінивши його на Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

22 лютого 2021 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 10 березня 2021 року була оголошена перерва до 13 квітня 2021 року для надання сторонами додаткових доказів.

Справа розглянута по суті 13 квітня 2021 року за участю представників сторін.

На підставі ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснювалося повне фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що відповідач безпідставно відмовив у продовженні строку дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14. від 18.08.2014 року, дозволів на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 1784.14.14. від 18.08. 2014 року та № 1785.14.14. від 18.08.2014 року, чим порушив права позивача.

Пояснює, що підприємство звернулось до відповідача з листом від 23 жовтня 2019 року № 183, в якому, посилаючись на приписи ст. 5 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ч. 13 ст. 4.1 Закону України «Про дозвільну систему господарської діяльності», просило продовжити строк дії дозволів: на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14 від 18 серпня 2014 року; на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 1784.14.14 від 18 серпня 2014 року; на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 1785.14.14 від 18 серпня 2014 року, строк дії яких закінчився 17 серпня 2019 року.

Листом від 05 листопада 2019 року вих. № 11-13-1/8356/19 відповідач надав підприємству відповідь, в якій зазначив, що приписи ч. 13 ст. 4.1 Закону України «Про дозвільну систему господарської діяльності» стосуються лише публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, а також рекомендувало позивачу отримати нові дозволи.

Позивач зазначає про наявність підстав для продовження строку дії дозволів, посилаючись на приписи ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки зазначені дозволи були видані державному підприємству «Донецька вугільна енергетична компанія» (ідентифікаційний код: 33161769), місцезнаходження якого за відомостями ЄДР є м. Вугледар, в якому наразі триває проведення антитерористичної операції та яке включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

Крім цього, зазначає, що до складу ДП «ДВЕК» входив відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3», місцезнаходженням якого було м. Вугледар, вказує, що у кожному дозволі зазначено, що він надається для ведення робіт (експлуатування машин), зокрема, в умовах ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3».

Згідно з наказом ДП «ДВЕК» № 37 від 18 лютого 2020 року відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» було перейменовано у відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3 імені Миколи СафроновичаСургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія».

Разом з цим, у 2015 році через проведення АТО та знаходження ДП «ДВЕК» на непідконтрольній українській владі території (м. Донецьк) було перереєстровано у м. Вугледар Донецької області.

Позивач вказує, що всі структурні підрозділи ДП «ДВЕК» станом на теперішній час, знаходяться на непідконтрольній українській владі території у м. Донецьк, а, отже, підрозділи фактично не користуються дозволами від 18 серпня 2014 року № 1784.14.14. та № 1785.14.14.

Поряд з цим, позивач вказує, що 28 липня 2016 року, відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про створення шляхом виділу державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» № 54 від 05 лютого 2016 року державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» було реорганізоване шляхом виділу з його складу відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» та створення на його базі державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», відповідно до п. 7 цього Наказу було встановлено, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» є правонаступником прав та обов`язків ДП «ДВЕК», пов`язаних з діяльністю ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая», згідно з розподільчим балансом.

З огляду на викладене та посилаючись на приписи ст. 109 Цивільного кодексу України позивач зазначає, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» є правонаступником певного майна, що знаходиться на його балансі та обов`язків.

Крім цього, вказав, що лист, яким позивачу було відмовлено у продовженні дії договору було підписано представником, якому законом не надано повноваження для вчинення таких дій.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідач вказує, що позивач дійшов помилкового висновку щодо строку дії спірних дозволів, оскільки, згідно інформації з системи «Реєстр дозволів» дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14 від 18 серпня 2014 року та № 1784.14.14 від 18 серпня 2014 року, які видані державному підприємству «Донецька державна енергетична компанія» строком дії до 17 серпня 2019 року, на підставі присів ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мають статус «Діючий».

Щодо правонаступництва ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» відповідач зазначає, що ані розподільчий баланс ДП «ДВЕК» ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» від 30 червня 2016 року, ані акт прийому-передачі від 28 червня 2016 року, укладений між ДП «ДВЕК» та ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не містять інформації стосовно передачі позивачу обладнання, на яке видано спірні дозволи.

Крім цього вказує, що в свою чергу дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14 від 18 серпня 2014 року видано саме ДП «ДВЕК», відповідно до п. 7 наказу ДП «ДВЕК» від 05 лютого 2016 року № 54 ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» є правонаступником ДП «ДВЕК» пов`язаних з діяльністю ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» у частині забезпечення соціальних гарантій, передбачених Гірничим Законом України та Галузевою угодою.

З огляду на викладене, відповідач переконаний, що ДП «ДВЕК» не уповноважило ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» бути правонаступником у питанні дії дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14 від 18 серпня 2014 року.

З урахуванням наведеного ГУ Держпраці у Донецькій області зазначає, що посилання позивача на те, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» є правонаступником ДП «ДВЕК» в частині дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14 від 18 серпня 2014 року та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 1784.14.14 від 18 серпня 2014 року не відповідає дійсності.

Щодо посилання позивача на те, що лист Управління Держпраці № 11-13-1/8356/19 від 05 листопада 2019 року було підписано представником, який не має повноважень вчиняти такі дії, зазначає, що Наказом Управління Держпраці № 311-к від 20 серпня 2019 року підписанту ОСОБА_1 були надані всі необхідні повноваження, а також зазначає, що ця обставина не охоплює предмет даного адміністративного спору.

На підставі наведеного відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

29 березня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено наступне.

04 грудня 2020 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області був затверджений протокол проектів Планів розвитку гірничих робіт по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» на 2021 рік, в якому ухвалили, відповідно до п. 3: відмовити в погодженні Програми розвитку гірничих робіт по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» на 2021 рік, в частині їх забезпечення, а саме: п. 3.1.7 в зв`язку з реорганізацією підприємства на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» переоформлено згідно до чинного законодавства дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14 від 18 серпня 2014 року та дозволи на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 18 серпня 2014 року № 1784.14.14 та № 1785.14.14 від 18 серпня 2014 року, виданий ДП «ДВЕК» (термін дії закінчився в серпні 2019 року).

05 лютого 2021 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці затверджено протокол розгляду Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці виконання умов погодження проектів Планів розвитку гірничих робіт до ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» на 2021 рік, в якому ухвалив п.3.1 наступного змісту: «приймаючи до уваги те, що керівництвом ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не вирішені питання щодо переоформлення дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14 від 18 серпня 2014 року та дозволів на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 18 серпня 2014 року № 1784.14.14 та № 1785.14.14, які видані ДП «ДВЕК», Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці вважає неможливим погодити План розвитку гірничих робіт по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» на 2021 рік в частині безпечного їх ведення».

Відповідач подав заперечення на додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що представник позивача звернувся із заявою про долучення додаткових пояснень поза межами процесуально встановленого строку, без обґрунтування підстав ненадання таких своєчасно, з огляду на що просив залишити цю заяву без задоволення.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних документів.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач - державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая» (ідентифікаційний код: 40695853, місцезнаходження: 85670, Донецька обл., м. Вугледар), є юридичною особою, про що 28 липня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР)внесено запис № 0000365.

Відповідач Головне управління Держпраці у Донецькій області (ідентифікаційний код: 39790445, місцезнаходження: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82), є органом державної влади, зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений запис 14 травня 2015 року за номером 1 271 102 0000 001810.

Вказані обставини встановлені на підставі відповідних виписок та відомостей з ЄДР.

09 грудня 2005 року Міністерством охорони навколишнього природного середовища України надано Державному підприємству «Донецька вугільна енергетична компанія» спеціальний дозвіл на користування надрами № 3675 на об`єкт надрокористування - поле шахти «Південнодонбаська № 3».

18 лютого 2010 року наказом Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» Міністерства вугільної промисловості України № 37 перейменовано відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» у відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3 імені Миколи Сафоновича Сургая» ДП Донецька вугільна енергетична компанія.

18 серпня 2014 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України Державному підприємству «Донецька вугільна енергетична компанія», місце державної реєстрації: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 63, надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14, зі строком дії з 18 серпня 2014 року по 17 серпня 2019 року, у якому, серед іншого, зазначено про те, що дозволяється виконувати роботи підвищеної небезпеки, у тому числі: «в умовах відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаське № 3»».

Того ж дня Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України Державному підприємству «Донецька вугільна енергетична компанія», місце державної реєстрації: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 63, надано дозвіл на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки 1784.14.14, зі строком дії з 18 серпня 2014 року по 17 серпня 2019 року, у якому, серед іншого, зазначено про те, що дозволяється виконувати роботи підвищеної небезпеки, у тому числі: «в умовах відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська № 3»».

Також 18 серпня 2014 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України Державному підприємству «Донецька вугільна енергетична компанія», місце державної реєстрації: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 63, надано дозвіл № 1785.14.14, зі строком дії з 18 серпня 2014 року по 17 серпня 2019 року на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у якому, серед іншого, зазначено про те, що дозволяється виконувати роботи підвищеної небезпеки, у тому числі: «в умовах відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаське № 3»».

05 лютого 2016 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 54, серед іншого, виділено зі складу державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», адреса: 85670, Донецька обл., м. Вугледар, , відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» і створено на його базі - державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая», адреса: 85670, Донецька область, м. Вугледар.

У матеріалах справи міститься розподільчий баланс ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» станом на 30 червня 2016 року; акт прийому-передачі від 28 липня 2018 року

07 листопада 2018 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 563, відповідно до Господарського кодексу України; законів України «Про управління об`єктами державної власності», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»; на виконання п. 2 Плану заходів на 2017 рік щодо реалізації Концепції реформування та розвитку вугільної промисловості на період до 2020 року, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року № 733 «Про схвалення Концепції реформування та розвитку вугільної промисловості на період до 2020 року» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2017 року № 1019 «Про утворення державного підприємства «Національна вугільна компанія»; враховуючи листи Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» від 06 грудня 2017 року № 1161 та від 05 січня 2018 року № 3, серед іншого, вирішено:

1. Реорганізувати Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая» (далі ДП «Шахта ім. М.С. Сургая») (адреса: 85670, Донецька область, м. Вугледар, ), шляхом приєднання до Державного підприємства «Національна вугільна компанія» (адреса: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 4, .

2. Утворити комісію з реорганізації ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» у складі згідно з додатком.

3. Затвердити План заходів з реорганізації ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» згідно з додатком 2.

З наявних матеріалів справи вбачається, що директор-голова комісії з реорганізації ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» звернувся до начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Козака А.С. з листом вих. № 183, в якому, посилаючись на приписи ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669, ч. 13 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему господарської діяльності», просив продовжити дію дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки № 1783.14.14 від 18 серпня 2014 року, дозволів на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 18 серпня 2014 року № 1784.14.14, № 1785.14.14.

За наслідками розгляду вказаного листа, Головне управління Держпраці Донецької області листом від 05 листопада 2019 року вих.№ 11-13-1/8356/19 надало відповідь, в якій зазначило, що з урахуванням внесених змін до Закону України «Про дозвільну систему господарської діяльності», положення на які посилається заявник у своєму листі стосуються тільки публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, тому ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» повинно отримати дозволи, згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про охорону праці», зокрема, пояснило, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки).

З огляду на наведене відповідачем запропоновано позивачу отримати нові дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та роз`яснено порядок звернення для отримання відповідних дозволів.

В матеріалах справи міститься лист Державної служби Геології та Надр України від 18 січня 2019 року вих. № 1069/03/12-19 щодо продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, в якому зазначено про дійсність дозволів на користування надрами, виданих з метою видобовування кам`яного вугілля на полі Шахти «Південнодонбаська № 3» терміном дії 09 грудня 2018 року.

Інші докази у матеріалах справи відсутні.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які не застосував суд, та мотиви їх незастосування. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновки суду по суті позовних вимог.

Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб`єктами господарювання у зв`язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, анулюванням документів дозвільного характеру;

дозвільні органи - суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру;

документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності;

Згідно з ч. ч. 1,3 ст. 4 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються:

необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види;

дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру;

платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру;

строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі;

вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру;

строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа;

перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності;

перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Суб`єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом,- за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписами ч. 5 ст. 4-1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

У разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Відповідно до ч. ч. 3,4, 11 ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, приймає рішення про відмову у видачі дозволу в разі:

неподання роботодавцем необхідних документів та (або) їх оформлення з порушенням встановлених вимог;

подання недостовірних відомостей або висновку за результатами експертизи, який затверджено чи складено більш як за рік до дня подання заяви;

встановлення згідно з висновком за результатами експертизи невідповідності об`єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1107 затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі Порядок № 1107), який визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1107, у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

висновок експертизи - документ, який складається експертною організацією за результатами проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання за формою, розробленою Держпраці і затвердженою в установленому порядку, містить інформацію про відповідність (невідповідність) об`єкта експертизи вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки і на підставі якого приймається рішення щодо видачі дозволу;

експертні організації - експертно-технічні центри, що належать до сфери управління Держпраці, або незалежні експертні організації, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці та мають підтверджену компетенцію для інспекційної діяльності у сфері охорони праці відповідно до законодавства.

Згідно з п. 7 Порядку № 1107, дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 9 Порядку № 1107, для одержання дозволу роботодавець, виробник або постачальник подає особисто, через уповноважену ним особу або надсилає поштою до територіального органу Держпраці чи адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці, заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається:

на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання робіт підвищеної небезпеки;

на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки;

на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо відповідності машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

Забороняється вимагати для одержання дозволу документи, не передбачені законом.

Приписами п. 10 Порядку № 1107 передбачено, що строк видачі (продовження строку дії) дозволу або повідомлення роботодавця, виробника або постачальника про відмову у його видачі (продовженні строку дії) становить десять робочих днів з дня отримання документів, зазначених у пункті 9 цього Порядку (у разі продовження строку дії дозволу - документів, зазначених в абзацах п`ятому і шостому пункту 15 цього Порядку).

Згідно з п. 11 Порядку № 1107, рішення про відмову у видачі дозволу приймається у випадках, передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону праці".

Згідно з п. 20 Порядку № 1107, Держпраці та її територіальні органи ведуть реєстр дозволів в установленому порядку, узагальнюють інформацію про видані та анульовані дозволи і оприлюднюють її у засобах масової інформації та на власному веб-сайті.

Держпраці та її територіальні органи вносять до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про дозволи (зареєстровані декларації) в установленому порядку.

З огляду на наведені положення законодавства, ст. 21 ЗУ «Про охорону праці» визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі дозволу.

Разом з цим, за змістом ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669 (далі - Закон № 1669) ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Зазначений Указ Президента України набрав чинності 14.04.2014.

Таким чином, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Суд зазначає про те, що на час виникнення спірних правовідносин, Президентом України указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО тривав.

Кабінет Міністрів України розпорядженнями "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" від 30 жовтня 2014року № 1053-р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" від 2 грудня 2015 року № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включене і місто Вугледар Донецької області, на території якого розташоване державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая».

Враховуючи викладене, судом встановлено, що з огляду на приписи статті 5 Закону України № 1669, строк дії спірних дозволів не закінчився, тобто, станом на час розгляду даної справи судом, спірні дозволи від 18 серпня 2014 року № 1783.14.14., № 1784.14.14, № 1785.14.14 мають статус «Діючий» (про що позивачу було повідомлено Держгеонадрами листом № 1069/03/12-19 від 18.01.2019 року).

Вказана обставина виключає можливість задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо непродовження строку дії спірних дозволів та про зобов`язання продовжити їх дію.

Крім цього, як було зазначено вище, відповідно до ч. ч. 3,4, 11 ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Згідно з ч.14 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у визначених законом випадках правонаступник суб`єкта господарювання має право провадити діяльність на підставі документів дозвільного характеру, виданих такому суб`єкту господарювання, у межах строку їх дії до оформлення документів дозвільного характеру на правонаступника такого суб`єкта господарювання.

Як встановлено судом вище, строк дії спірних дозволів, які було видано саме ДП ДВЕК не закінчився, а юридична особа - державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая», як правонаступник, не зверталась до Головного управління Держпраці в Донецькій області за оформленням нових дозвільних документів на себе.

Суд не приймає посилання позивача на відсутність повноважень посадової особи Держпраці на вирішення питання щодо продовження строку дії дозволів, оскільки лист № 11-13-1/8356/19 від 05.11.2019 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не створює для позивача відповідних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем надані суду належні докази, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність його дій, а позивачем не надано належних доказів в обґрунтування доводів позовної заяви.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги положення ст. 139 КАС України та відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. У задоволенні адміністративного позову державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Суддя Т.О. Кравченко