Справа № 340/5543/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2021 року

м. Київ

справа № 340/5543/20

адміністративне провадження № К/9901/25843/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В. М. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 340/5543/20 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 69 від 26.11.2020 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці позивача згідно довідки ТУ ДСА в Кіровоградській області № 146 від 19.02.2020 про розмір суддівської винагороди;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.03.2020 згідно довідки № 146 від 19.02.2020 виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області у розмірі 90 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням раніше отриманих коштів.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути її та розглянув за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі та замінено позивача на його правонаступника - ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 .

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021, апеляційну скаргу відповідача задоволено, внаслідок чого:

- ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 скасовано;

- у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , інтереси якого представляє законний представник опікун ОСОБА_2 про залучення його як правонаступника ОСОБА_3 відмовити;

- провадження у справі № 340/5543/20 закрито.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021, позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.202, апеляційну скаргу відповідача задоволено, внаслідок чого:

- рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 скасовано;

- провадження у справі № 340/5543/20 закрито.

14.07.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у якій скаржник просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 залишити без змін.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За змістом частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Суд установив, що у скарзі не зазначені підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку, які передбачені частиною 4 статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її взяття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, мають забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі заявник зобов`язаний навести мотиви незгоди з судовим рішенням (рішеннями), беручи до уваги передбачені КАС України підстави для його скасування або змінення (статті 351-354 КАС України), з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, та одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом чи не були нам застосовані.

Отже, касаційна скарга має містити вказівку на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їхнього) застосування. Скаржник зобов`язаний зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом під час його (їхнього) ухвалення, та навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.

Своєю чергою касаційна скарга щодо наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції зводиться до незгоди із ухваленою постановою суду апеляційної інстанції. Подана касаційна скарга не містить ані (1) конкретизації того, яку норму права суди неправильно застосували та як, на думку скаржника, відповідна норма має застосовуватися або яка правова норма застосована не була, ані (2) деталізації того, порушення якої норми процесуального права припустився суд під час ухвалення оскарженого судового рішення і у чому саме полягає таке порушення відповідної норми права та як воно вплинуло на ухвалення цього судового рішення.

Крім того, скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України і вказує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Суд критично оцінює указані підстави касаційного оскарження, оскільки випадки передбачені підпунктами «а - г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України є підставами касаційного оскарження у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Суд також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, згідно з якою право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі "Golder v. the United Kingdom", пункт 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" № 8225/78, пункт 37 рішення у справі "Guerin v. France" № 25201/94, пункт 96 рішення у справі "Krombach v. France" № 29731/96, пункти 53, 55 рішення у справі "Воловік проти України" № 15123/03, пункт 27 рішення у справі "Пелевін проти України" № 24402/02, пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" № 45783/05, ухвала щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України"); такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватися відповідно до потреб і ресурсів суспільства; держава вправі встановлювати правила судової процедури, в зокрема й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі (рішення у справах "Osman v. The United Kingdom" № 23452/94 та "Kreuz v. Poland" № 28249/95); умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви; зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження у справах здійснюється судом після їх розгляд судом апеляційної інстанції (пункт 48 рішення у справі "Levages Prestations Services v. France" № 21920/93 та рішення у справі "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" № 26737/95).

Приписами частини 1 статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.

Керуючись положеннями статті 248 та приписами пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 340/5543/20 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржникові, що повернення касаційної скарги не перешкоджає йому реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржникові надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.

Суддя В. М. Бевзенко