Справа № 240/11881/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

26 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/11881/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до 11 Регіональної військово-Лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Позивач зврнувся до суду з позовом , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність 11 Регіональної медичної (військово- лікарської) комісії Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням її сином обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 06.1997 року по 04.1998 року.

зобов`язати Міністерство оборони України в особі 11 регіональної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням її сином обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 06.1997 року по 04.1998 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 позовну заяву залишено без руху.

На усунення недоліків позовної заяви позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з вказаним позовом, яка обґрунтована встановленим в Україні карантином. Вказує, що через частково припинений рух транспорту, була позбавлена можливості вчасно дістатись до обласного центру м.Житомира, щоб відправити позовну заяву та сплатити судовий збір.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом, зазначаю наступне.

Позивач оскаржує бездіяльність 11 Регіональної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням її сином обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 06.1997 року по 04.1998 року.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

З наданих до позову доказів слідує, що позивач дізнався про порушення свого права в частині неналежного розгляду заяви з листа відповідача від 26.02.2020 №214, копія якого міститься в додатках до позову.

В той же час, з позовом про захист порушеного права позивач звернувся лише 11.06.2021, тобто через один рік і три місяці, а отже з пропуском шестимісячного строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на встановлений в країні карантин.

Кабінетом Міністрів України 11.03.2020 прийнято Постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, з 02.04.2020 нормами процесуального закону було передбачено автоматичне продовження процесуальних строків, зокрема, щодо звернення до адміністративного суду, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на строк дії такого карантину.

Разом з тим, у відповідності до Закону №731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону №540-IX, сплили 06.08.2020, та поновити такі процесуальні строки суд може за заявою особи, якщо визнає причини їх пропуску поважними та такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд вважає, що лише зазначення обставини про дію карантинних заходів не є достатнім доводом щодо об`єктивної неможливості звернення до суду в межах строку звернення.

При цьому, необхідно відмітити, що у період дії карантинних заходів Житомирським окружним адміністративним судом забезпечено для учасників справи процесуальну можливість доступу до цього суду, в тому числі шляхом надіслання необхідних процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи, як засобами поштового, так і електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті суду.

Діяльність Житомирського окружного адміністративного суду під час дії карантинних заходів припинена не була, а тому позивач не був позбавлений процесуальної можливості звертатись до суду із заявами, клопотаннями, документами у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім цього, безпідставним є посилання на запровадження на території Житомирської області у період з 01.03.2021 до 05.05.2021 "червоного рівня епідеміологічної небезпеки", оскільки ця обставина ніяким чином не вказує на поважність причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду у період з 06.08.2020.

Таким чином, позивачем не зазначено обставин та не надано доказів, які б доводили, що запровадження карантинних заходів не дозволило позивачу скористатись судовим захистом у визначені строки. Позивач посилаючись на запровадження в Україні карантинних заходів не надав суду доказів того, що пропуск строку звернення до суду зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Поновлення судом строку звернення до суду з вказаним позовом, з урахуванням вищезазначеного, не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.

Отже, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій всіх учасників процесу.

Згідно з п.9 ч.4 ст.123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, що викладені у заяві від 20.07.2021.

Позовну заяву ОСОБА_1 до 11 Регіональної військово-Лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос