Справа № 480/1672/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2021 р. Справа № 480/1672/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 31.07.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із посиланням на те, що у наданих документах відсутня інформація про зону відчуження, у якій проводились роботи по ліквідації наслідків аварії, та кількість відпрацьованих ним днів безпосередньо у зоні відчуження.
Однак, вважає, що посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.07.2020 року учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням положень ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII є належним документом, який підтверджує, що останній працював у зоні відчуження встановлену законом кількість календарних днів, що, в свою чергу, також узгоджується з відомостями, які містяться в інших документах, які подавалися відповідачу. Тому доводи відповідача стосовно неможливості призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років є безпідставними та такими, що суперечать вимогам ст.ст. 14, 55, 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII.
Також вказав, що 55 років позивачу виповнилося 31.07.2020 року, тому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку йому має бути призначено саме з 31.07.2020 року.
Ухвалою суду від 29.03.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представником відповідача до суду було надано відзив на позовну заяву (а.с.40-41), відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з того, що відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ України 22.11.2005 за №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Враховуючи вищезазначене, наявність лише посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не породжує право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Ухвалами суду від 26.04.2021 та від 15.06.2021 у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі (а.с.50, 101), на виконання вимог якої представником відповідача такі докази було надано (а.с.54-99, 105-111).

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році 3-ї категорії, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с.5).

28.08.2020, після досягнення 55 років, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796- XII (а.с.7, 82).

Згідно розписки-повідомлення до вказаної заяви позивачем було додано паспорт, військовий квиток, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС, РНОКПП, диплом про навчання, довідка про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.84).

Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 28.09.2020 за №12997 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з відсутністю даних, які підтверджують дні виїздів на території радіоактивного забруднення у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році. Надані документи Департаментом соціального захисту населення не місять даних, які підтверджують дні виїздів на території радіоактивного забруднення. Право на призначення пенсії за наявними документами позивач набуде після досягнення віку - 60 років та звернення до управління (а.с.111).

Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом від 19.10.2020 (а.с.69, 8зворот).

В подальшому на повторне звернення позивача від 25.09.2020 (а.с.61) відповідач прийняв ще одне рішення з тих же підстав від 16.10.2020 за №12997 (а.с.70).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.08.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-XII) цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону № 796-ХІІ до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, також віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Положеннями ст. 10 Закону № 796-ХІІ визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.

За приписами ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - на 5 років зменшено.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

При цьому, відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням віку, не заперечує факту наявності у позивача достатнього страхового стажу, та єдиною підставою для прийняття рішень як від 28.09.2020 так і від 16.10.2020 вказує на те, що відсутні дані, які б підтверджували дні виїзду позивача на території радіоактивного забруднення у 1988році не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році (а.с.70, 111).

Разом з тим, суд відмічає, що відповідно до абз.9 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-XII посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-ХІІ до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії відносяться, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 796-XII, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 205/8713/16-а, від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17, від 09 січня 2020 року у справі № 363/3976/16-а та від 26.03.2020 по справі № 652/610/16-а.

Як вже зазначалось вище згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи:

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122,

- або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,

- або довідка архівної установи,

- або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами, але ці документи повинні підтверджувати 1) період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 2) населений пункт , де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Наявність статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у позивача під сумнів відповідачем не ставиться та не заперечується. ГУ ПФУ в Сумській області лише стверджує, про відсутність даних, які підтверджують дні виїздів позивача на території радіоактивного забруднення у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачу видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році категорія 3, яке є безстроковим, та відповідно до вказаних вище положень законодавства підтверджує його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та право на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 5 років (а.с.5).

Крім того, період роботи позивача у зоні відчуження не менше 30 календарних днів також підтверджується копіями довідок Сумського АТП-15928 про заробітну плату від 27.10.1992 року (а.с.10, 13, 78), копією наказу від 09.12.1998 року № 254 (а.с.10зворот, 74), копією відомостей про заробітну плату за грудень 1988 року та січень 1989 року (а.с.11-12, 75-77), копією витягу з протоколу засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 25.06.2015 року № 87 (а.с.13зворот).

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що підстав для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796- XII немає за відсутністю даних, які підтверджують дні виїздів позивача на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та аналізуючи вищенаведені положення нормативних актів, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення державної пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до положень ст. 55 Закону № 796- XII, а рішення відповідача від 28.09.2020 та від 16.10.2020 щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправним.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).

Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки, в ході розгляду справи встановлено, що ГУ ПФУ в Сумській області були прийняті рішення від 28.09.2020 №12997 та від 16.10.2020 №12997 про відмову в призначенні позивачу за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону № 796- XII, які не входять до предмету позову, для повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправним та скасувати таке рішення, а також зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону № 796- XII, з 01.08.2020.

При цьому, щодо дати призначення пенсії, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що вперше із заявою встановленого зразка про призначення пенсії позивач звернувся не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме, 28.08.2020, суд вбачає необхідним зобов`язати відповідача призначити пенсію саме з 01.08.2020 (наступного дня, що настав за днем досягнення позивачем пенсійного віку), у зв`язку з чим вимоги позивача про призначення йому пенсії саме з 31.07.2020 задоволенню не підлягають.

Також задоволенню не підлягають вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років, оскільки судом дано правову оцінку дій відповідача на відповідність встановлених законом компетенції суб`єкта владних повноважень та порядку їх вчинення під час винесення рішень від 28.09.2020 та від 16.10.2020, саме які і є в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України рішенням суб`єкта владних повноважень, та саме яким і вирішено заяву позивача про призначення пенсії, а визнання протиправним та скасування даних рішень є належним і допустимим способом захисту прав позивача у даній справі, що у повній мірі відновлює порушене право. Відтак, суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог в даній частині відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 908,00грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 19.03.2021 (а.с.31).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1,м. Суми,Сумська область,40009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.09.2020 №12997 та від 16.10.2020 №12997 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796- XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.08.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1,м. Суми,Сумська область,40009, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.07.2021.

Суддя І.Г. Шевченко