Справа № 826/9202/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9202/17 Головуючий у 1 інстанції - Келеберда В.І.
Суддя-доповідач -Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М. Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юрідікс» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2018 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юрідікс» до Сумської митниці Державної фіскальної служби про про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Юрідікс» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби від 12.06.2017 № КТ-UA-2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Юрідікс» звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2016 митним постом «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Державної фіскальної служби прийнята до оформлення в режим IM 40 АА митна декларація № 805130/2017/008489 на товар, який надійшов на адресу ТОВ «Юрідікс»: «Вугілля кам`яне бітумінозне «ТОМСШ» 0-50 мм (Марки Т), не коксівне, вага нетто - 206500 кг. Характеристики: граничний вихід летких речовин в перерахунку на сухий без мінеральний стан (беззольний) - 16,0 %, зональність на робочий стан - 12,2 %, вологість на робочий стан - 6,6 %, вміст сірки на робочий стан - 0,29 %, вища теплота згорання на робочий стан - 6910 ккал/кг, вища теплота згорання в перерахунку на вологу без мінеральну основу (беззольну) (ккал/кг) 8206, використовується в енергетичній промисловості в якості палива для котельних установок. Країна виробництва - RU. Позивачем визначено код товару .

Рішенням від 12.06.2017 № КТ-UA-2017 відповідачем визначено інший код товару, а саме: .

Вважаючи рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби про визначення коду товару від 12.06.2017 № КТ-UA-2017 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем не надано переконливих доказів, які підтверджують неправомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо визначення коду товару. Натомість, на думку суду, надані позивачем до митного оформлення документи не спростовують сумніви контролюючого органу щодо достовірності поданих декларантом відомостей стосовно визначення коду товару при його митному оформленні. Разом з тим, висновки стосовно неправильного визначення коду товару позивачем підтверджуються результатами відповідних експертиз проб товару, здійснених в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД).

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не застосував для захисту порушеного права позивача акту чинного законодавства, який підлягав застосуванню в даному випадку, а саме ДСТУ 3472-96 «Вугілля буре, кам`яне та антрацит. Класифікація», затвердженого наказом Держстандарту України від 23.12.1996 № 567 (далі - ДСТУ 3472-96). Разом з тим, необґрунтованість висновку СЛЕД ДФС стосовно встановлення коду декларованого товару полягає в тому, що даний висновок не відповідає вимогам вищевказаного стандарту, що, в свою чергу, свідчить про протиправність рішення контролюючого органу.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 МК України митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Згідно із ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД). Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Приписами ч. 1 ст. 356, ч. 6 ст. 365 МК України передбачено, що взяття проб/зразків товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України врегульовані «Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», що затверджений наказом Мінфіна від 30.05.2012 № 650 (далі - Порядок № 650).

У відповідності до п. 4 розділу 3 Порядку № 650 роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 МК Кураїни; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог ст. 68 МК України.

Пунктом 9 розділу 3 Порядку № 650 встановлено, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Згідно з п. 14 розділу 3 Порядку № 650 рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що при здійсненні контролю за правильністю класифікації товарів митний орган перевіряє відповідність відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, при цьому саме характеристика товару є визначальними для класифікації товару.

Положеннями ч. 7 ст. 356 МК України передбачено, що декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Частинами 13, 17 ст. 356 МК України встановлено, проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 МК України, взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Частиною 8 ст. 357 МК України, за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами ч. 11 ст. 357 МК України встановлено, що у разі недостатньої ясності та повноти висновку експерта може бути призначено додаткове дослідження (аналіз, експертиза), яке доручається тому самому або іншому експертові.

Згідно з ч. 12 ст. 357 МК України, у разі необґрунтованості висновку або виникнення сумнівів у його правильності може бути призначено повторне дослідження (аналіз, експертиза), проведення якого доручається іншому експерту.

У відповідності до ч. 3 ст. МК України, призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Колегією суддів встановлено, що рішенням від 12.06.2017 №КТ-UA-2017 контролюючим органом змінено коди УКТЗЕД наступним чином: код товару змінено з (вугілля кам`яне бітумінозне «ТОМСШ» 0-50мм (марки Т) не коксівне) на (вугілля марки «ТОМСШ» 0-50мм (марки Т), що відноситься до антрациту).

З матеріалів справи вбачається, що висновком експерта № 139 від 08.06.2017, відповідно до якого згідно посвідчення про якість масова частка вологи: робочий стан 6,6%, повітряно-сухий стан 0,4%, зольність: робочий стан 12,2% повітряно-сухий стан 13,1%, сухий стан 13,1%, вихід летких речовин: робочий стан 13,0%, повітряно-сухий стан 13,8%, сухий стан 13,9%, сухий беззольний стан 16,0%; вміст багальної сірки: робочий стан 0,29%, повітряно-сухий стан 0,31% , сухий стан 0,31%, сухий беззольний стан 0,35%; вища теплота згоряння: робочий стан 6910 ккал/кг, повітряно-сухий стан 7368 ккал/кг, сухий стан 7398 ккал/кг, сухий беззольний стан 8513 ккал/кг. Нижча теплота згоряння (робочий стан) 6708 ккал/кг. Вища теплота згоряння на вологу беззольну основу 8206 ккал/кг. Визначений вміст вологи у пробі становить 1,8%+0,1%. Визначений вміст золи у пробі становить 4,8%, визначений вміст легких речовин у перерахунку на суху без мінеральну основу у пробі становить 13,7%. Визначені в межах обраних методів дослідження, показники проби характерні для вугілля. По визначеному вмісту летких речовин в перерахунку на суху без мінеральну основу дана проба вугілля відноситься до антрациту.

Разом з тим, висновком експерта № 1112 від 26.01.2018 висловлено аналогічну думку стосовно проб вугілля, обраних в межах досліджень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби від 12.06.2017 № КТ-UA-2017 про зміну коду товару згідно УКТЗЕД з (вугілля кам`яне бітумінозне «ТОМСШ» 0-50мм (марки Т) не коксівне) на , що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта стосовно неврахування судом першої інстанції, при наданні оцінки правомірності винесення рішення контролюючого органу, положень ДСТУ 3472-96, колегія суддів вважає безпідставними та не бере до уваги, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

За приписами ч. 1 ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Таким чином, зі змісту вказаних норм випливає, що при здійсненні митного контролю, митного оформлення товарів підлягають застосуванню спеціальні нормативно-правові акти з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України, до яких норми ДСТУ не відносяться.

В даному випадку спеціальним нормативно-правовим актом з питань державної митної справи, що врегульовує спірні правовідносини класифікації товару, є Закон України «Про Митний тариф України», який містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України, які систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юрідікс» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.