Справа № 300/2188/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2021 р. справа № 300/2188/21
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.05.2021 (а.с.47, 49-54), Івано-Франківським окружним адміністративним судом 28.05.2021 відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.55-56).
На виконання вищевказаної ухвали суду від 28.05.2021, позивач 31.05.2021 подав суду, через канцелярію, витребувані письмові пояснення (а.с.63-65).
Із посиланням на абзац 2 частини 11 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", статтю 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" митний орган вважає, що представлений декларантом рахунок-фактура (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021, який оформлений "KEMP-CAR MICHAL KEPKA", не можна вважати розрахунковим документом встановленого форми (платіжним дорученням, розрахунковим чеком, касовим чеком, розрахунковою квитанцією, випискою з карткового рахунку, квитанцією до прибуткового касового ордеру), який мав би засвідчувати обставину оплати за подією придбання товару. Враховуючи приписи частини 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та пунктів 1, 2 Тлумачних приміток до статті VII вказаної Генеральної угоди, відповідачем констатовано, що оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити, чи то на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи на базі загального рівня цін на подібний товар. Втім, як відмітив відповідач, митний орган не міг визначити вартість на базі ціни, встановленої експортером, у зв`язку з відсутністю її документального підтвердження, тому вартість визначалася на базі загального рівня цін на подібний товар.
За таких обставинах, Митницею прийнято Картку та Рішення від 19.04.2021, при цьому митна вартість товару визначена резервним методом в сумі 28 206,00 PLN. Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення прийнятими відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин.
Позивач, в свою чергу, подав 22.06.2021 відповідь на відзив (а.с.148-150), в якій заперечив доводи органу доходів і зборів, наведені у відзиві на позов. Зокрема зазначив, що зміст рахунку-фактури свідчить про наявну відмітку щодо способу оплати, а саме: "спосіб оплати-готівка". У даному випадку відповідач не враховує зафіксовану у рахунку вартість товару так як ставить під сумнів обставину фактичної оплати за товар, у зв`язку із можливою наявністю іншого будь-якого платіжного документа. Однак, за доводами позивача, згідно частини 7 статті 58 Митного кодексу України платежі не обов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей чи будь-яким іншим, ніж готівковим, видом розрахунку. Щодо надання рахунку-фактури на набуття права на транспортний засіб між попереднім власником і продавцем-нерезидентом, то ОСОБА_1 вказує на підтвердження факту купівлі транспортного засобу "KEMP-CAR MICHAL KEPKA" за значно меншою ціною, ніж тою за якою було сплачено позивачем підприємству-нерезиденту, зазначеному в рахунку-фактурі №22/2021 від 10.04.2021. У спірному випадку вказана обставина являється підтвердженням зовнішньоекономічної операції між позивачем та експортером.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтею 262 КАС України дану адміністративну справу, вивчивши адміністративний позов, зміст відзиву на позов та відповіді на відзив, письмових пояснень, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
10.04.2021 позивачем придбано в нерезидента "KEMP-CAR MICHAL KEPKA" на території Республіки Польща (CICHA, 3, 32-545 PSARY) транспортний засіб - легковий автомобіль марки Skoda, модель Octavia, номер кузова НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см 3, тип двигуна дизель, 2016 календарного року виготовлення, який був у використанні (після ДТП). Вартість придбання автомобіля становила 17 600,00 PLN. Вказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи рахунком-фактурою (faktura eksportowa) №22/2021від 10.04.2021 (а.с.13, 128).
Даний автомобіль імпортований з Республіки Польща, про що свідчить оформлена митна декларація країни відправлення (супровідний експортний документ) MRN №21PL402010E0505044 від 10.04.2021 (а.с.19, 20).
Декларантом Мужчіль В.М. в інтересах ОСОБА_1 , як одержувача товару, подано 14.04.2021 до Галицької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA209310/2021/004542, якою задекларовано для митного оформлення товар, що ввозиться на територію України, а саме: автомобіль легковий, марки Skoda, модель Octavia, номер кузова НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см 3, тип двигуна дизель, 2016 модельного року виготовлення, колісна формула 4*4 (а.с.97).
В графі "31" додатково зафіксовано зовнішній стан товару: "Легковий автомобіль. Призначений для перевезення пасажирів виключно по дорогах загального користування. Такий, що був в експлуатації".
В графах "22" (валюта та загальна сума за рахунком) і "42" (ціна товару) декларації визначено 17 600,00 PLN. А в графах "45" (коригування) і "46" (статистична вартість) зазначено 128 518,72 гривень, яка із урахуванням графи "23" (курс валюти) 7.30220000 становить 17 600,00 PLN.
Митну вартість товару визначено за першим (1) методом, тобто ціною договору (контракту), на підтвердження чого заповнено графу "43" митної декларації.
Відповідач підтвердив обставину подання всі вказаних документів у відзиві на позов, долучивши їх засвідчені копії, перелік яких визначений у графі 44 електронної митної декларації UA209310/2021/004542 від 14.04.2021 (а.с.97).
19.04.2021 митним органом розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с.98).
Як пояснив відповідач у відзиві на позов, декларантом додатково надано рахунок-фактуру купівлі-продажу зазначеного автомобіля між попереднім власником і продавцем автомобіля у країні придбання, а також 19.04.2021 надіслав відповідь на вимогу митниці про неможливість надати інші документи для підтвердження митної вартості товару (а.с.83).
У зв`язку з наведеним, Галицькою митницею Держмитслужби прийнято Рішення №UA209310/2021/000028/1 від 19.04.2021, в графі 33 якого в розділі "обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначені ті ж причини що й в Картці відмови (зворотній бік а.с.100).
При цьому, Галицькою митницею Держмитслужби за резервним методом скориговано задекларовану митну вартість товару (17 600,00 PLN) і визначено її в розмірі 28 206,00 PLN (а.с.100).
Позивач на підставі оскаржуваного Рішення 19.04.2021 подав другу декларацію №UA209310/2021/004755, в графі 43 якої метод визначення митної вартості позначив "1/6", при цьому в графі 47 нарахування платежів визначив із скоригованих відповідачем показників (а.с.101).
Не погоджуючись із такою відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування оскаржуваних рішень від 19.04.2021.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 (надалі по тексту також МК України, Кодекс).
Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 коментованого Кодексу розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Кодексу слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як визначено частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт 1 частини 4 статті 54 МК України).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. В частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується. А саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу вимог частин 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.
Так, згідно зі статтею 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
Із наведених положень слідує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості, у тому числі якщо декларант самостійно визначає митну вартість за резервним методом. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині 3 статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.
Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.
Насамперед стосовно подання декларантом документів відповідно до частини 2 статті 53 МК України", суд відзначає слідуюче.
Виходячи із доводів позивача, у спірних відносинах мало місце придбання товару на підставі рахунку-фактури (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021, який подано при митному оформленні (а.с.13, 128).
Як свідчать дані графи 44 митної декларації від 14.04.2021 (а.с.97) і пояснення відповідача такий документ класифіковано за кодом 0380 як рахунок-фактура.
Так як у правовідносинах, які досліджуються судом придбання автомобіля мало місце на підставі рахунку-фактури, то очевидним є дотримання декларантом пункту 3 частини 2 статті 53 Кодексу, і відсутність підстав для виконання пункту 2 частини 2 статті 53 МК України.
Перелік документів, визначених в пункті 7 частини 2 статті 53 МК України (ліцензія на імпорт товару) не стосуються спірних правовідносин взагалі, а щодо документів із пунктів 6 і 8 частини 2 статті 53 Кодексу (транспортні і страхові документи), то як свідчать встановлені судом обставини окремих документів на транспортування (перевезення товару за допомогою іншого транспорту) із залученням відповідного суб`єкта господарювання (оплати таких послуг) і страхування самого товару не мало місце.
Доказів на спростування таких висновків Митниця суду не подала.
З приводу документів, визначених пунктом 4 і 5 частини 2 статті 53 МК України (банківські платіжні документи, інші платіжні документи про оплату рахунку), необхідність подання яких при процедурі консультації із декларантом вимагав відповідач, як зазначено у відзиві на позов, то суд вважає їх витребування відповідачем необґрунтованим, а висновки і мотиви в даній частині досліджуваних обставин визначені нижче по тексту судового рішення.
Не заслуговують на увагу аргументи Митниці про те, що рахунок-фактура "(faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021, яка оформлена "KEMP-CAR MICHAL KEPKA", не є розрахунковим документом встановленої форми (платіжним дорученням, розрахунковим чеком, касовим чеком, розрахунковою квитанцією, випискою з карткового рахунку, квитанцією до прибуткового касового ордеру), який мав би засвідчувати факт купівлі товару".
Так, вказані доводи відповідачем мотивовані тим, що оформлений "KEMP-CAR MICHAL KEPKA" рахунок-фактура (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021 не відповідає положенням абзацу 2 частини 11 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".
Однак, за переконаннями суду, є некоректним посилання Митниці на норми чинного законодавства України щодо порядку оформлення бухгалтерських документів чи документів, які засвідчують розрахункову операцію за фактом внесення коштів, до господарської операції, яка мала місце за межами митного кордону України із нерезидентом.
Митний орган не навів жодної норми національного законодавства Республіки Польща, які порушені при оформлені рахунку-фактури (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021, в тому числі не наведені дані про невідповідність такого рахунку обов`язковими вимогам законодавству країни, в якій здійснено його видачу декларанту.
Основною причиною для відмови у прийнятті митної декларації відповідач зазначив те, що зміст рахунка-фактури від 10.04.2021 свідчить про наявність відомостей щодо терміну оплати, зокрема "дата оплати 10.04.2021", при цьому в описовій частині рахунку наявні відомості про оплату товару - "сплачено: 0,00 PLN".
На основі цього Митниця робить висновок, що "у самому рахунку-фактурі відсутні належні відомості про фактичну сплачена повної вартості покупцем за імпортований транспортний засіб".
Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації №UA209310/2021/004542 від 14.04.2021, визначено за основним (1) методом (а.с.97).
До вказаної митної декларації декларантом подано необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару саме за ціною договору.
За доводами ОСОБА_1 рахунок-фактура (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021 це єдиний документ, виданий продавцем-нерезидентом "KEMP-CAR MICHAL KEPKA" в Республіці Польща, і який засвідчує дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 17 600,00 PLN. Інші документи, які б визначали числові значення митної вартості придбаного транспортного засобу у позивача відсутні.
Окремо слід відзначити, що дані про рахунок-фактуру №22/2021 від 10.04.2021, як документа про посвідчення права володіння і розпорядження ТЗ, занесені відповідним органом митного контролю Республіки Польща в декларації країни відправлення (супровідний експортний документ) MRN 21PL402010E0505044 від 10.04.2021 за кодом позначень "N380", отриманої і оформленої ОСОБА_1 при вивезенні автомобіля (а.с.21, 22).
Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури №22/2021 від 10.04.2021, в тому числі будь-які відомості про отримання від компетентних органів Республіки Польща інформації щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем-нерезидентом "KEMP-CAR MICHAL KEPKA" автомобіля марки Skoda, модель Octavia, номер кузова НОМЕР_1 , та отримання або не отримання від позивача готівкою коштів в сумі 17 600,00 PLN та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.
Суд вказує на протиправність зроблених митницею висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною, яка вказана в рахунку-фактурі (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021.
Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.
По перше, суд констатує, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність обґрунтованих застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині:
- не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості;
- наявності достатніх умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості товару.
По друге, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість автомобіля є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення митної вартості товару.
По третє, відповідач ні під час здійснення митного контролю спірного товару, ні у відзиві на позов не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена/підлягала сплаті позивачем за автомобіль марки Skoda, модель Octavia.
На думку відповідача, викладеній у відзиві, у нього виник обґрунтований сумнів щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару, оскільки до митного оформлення не було подано повний перелік документів, а саме документи на підтвердження ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за даний товар.
Натомість, суд вказує на безпідставність таких доводів відповідача, оскільки останні не відповідають дійсності.
Так, одночасно із митною декларацією декларантом надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару, серед яких рахунок-фактура (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021 (а.с.13). Переклад наведеного документу з польської мови на українську, який наявний в матеріалах справи, виконаний перекладачем Попович Наталією, засвідчений її підписом та печаткою/штампом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.17).
Згідно перекладу, рахунок-фактура №22/2021 від 10.04.2021 видана "KEMP-CAR МІХАЛ КЕМПКА" на території Республіки Польща (Тиха, 3, 32-545 Псари) на підтвердження продажі транспортного засобу марки Skoda, модель Octavia, номер кузова НОМЕР_1 , який придбав ОСОБА_3 . Вартість брутто становила 17 600,00 PLN.
У правій верхній частині рахунку містить друкований запис "Sposob zaplaty: Gotowka", що згідно перекладну означає "вид оплати: готівка".
Разом з тим, суд погоджується із твердженнями відповідача про наявність у рахунку, поряд з іншим, записів наступного змісту (а.с.13, 14): "Termin platy: 2021-04-10" (Дата оплати: 10.04.2021), "Zaplacono 0,00 PLN" (Сплачено), "Pozostalo do zaplaty 17 600,00 PLN " (Залишилося до сплати).
Втім, зважаючи на те, що сам рахунок має чіткі відомості, із яких можна ідентифікувати продавця та покупця, товар (транспортний засіб) за його унікальним серійним номером (кодом) кузова (VIN-код), ціною із визначенням валюти розрахунку, зважаючи на зафіксований у рахунку спосіб оплати (готівка), а також виходячи із можливості представляти митному оформленню товар, який оплачений або підлягає оплаті (навіть за умови не оплати за нього на час подання митної декларації), то у суду, в сукупності змісту усього документа і обставин справи, не виникає обґрунтованого сумніву саме щодо вартості транспортного засобу.
Обставина про те, чи мало місце фактична сплата коштів в день складання рахунку (10.04.2021), чи в інший день після оформлення такої фактури не змінює правове регулювання положень частини 1 статті 49 і частин 4, 5 статті 51 Митного кодексу України.
Значення у справі має обставина дійсного і об`єктивного визначеннями сторонами поза межами митного кордону України договірної та/або ринкової вартості за товар, а не те, чи оплачена така вартість за ціною договору (рахунком) до моменту проходження товаром митних процедур в країні продавця та покупця. Перевірка обставини оплати здійснюється митними органами за умови, коли рахунок оплачений і декларант подає наявні у нього документи, які засвідчують таку обставину як в частині підтвердження вартості так і способу передачі (внесення, перерахунку) коштів. В свою чергу, розбіжність між даними розрахункових документів (в тому числі їх достовірності і належності за змістом та формою) та даними рахунку-фактури/договору, може створювати обґрунтований сумнів щодо заявленої митної вартості. Втім таких обставин у досліджуваному судом випадку не встановлено.
Як висновок вказаному вище, доводи відповідача про заявлення декларантом недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів, а також неподання документів, які підтверджують митну вартість товару, є необґрунтованими та такими, які не відповідають дійсним обставинам справи.
Також є необґрунтованими твердження Митниці про якусь пов`язаність між собою продавця-нерезидента та попереднього власника транспортного засобу на території Республіки Польща. Відповідач не пояснив, про які саме сумнівні обставини йде мова, і як ймовірна пов`язаність нерезидентів вплинула на визначення ціни товару в значенні 17 600,00 PLN.
В частині визначення митної вартості згідно з висновком оцінювача про вартість майна, то суд зазначає наступне.
Так, Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду держаного майна України 24.11.2003 за №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 за №1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (надалі по тексту також - Методика), встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (надалі по тексту також - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.
Відповідно до пункту 1.3 Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Підпунктом "з" пункту 1.4 Методики визначено, що вона застосовується з метою визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України.
Згідно з пунктом 7.53 Методики вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат. Провідними країнами - експортерами КТЗ є Німеччина - для КТЗ європейських і японських виробників (підпункт 7.53.1 пункту 7.53 Методики).
Підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування за правилами підпункту 7.53.9 пункту 7.53 Методики є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду. Якщо проводиться експертне дослідження (експертиза) пошкодженого КТЗ, наявність фотографій обов`язкова.
З наданого до митного оформлення висновку про вартість майна, який представлений і суду, вбачається, що при розрахунку вартості використано відомості Інтернет каталогу "Schwacke" у провідній країні-автоекспортері Європи Німеччині та при визначенні рівня вартості транспортного засобу експертом взято середню ціну продажу як того вимагає пункт 7.53 Методики.
З приводу цього висновок оцінювача містить такі обґрунтування: "На підставі проведених досліджень, при визначених Сд1 = 6 200,00 Є (Євро) та К1 = 1.0; Сср1-середня ціна автомобілів "Skoda Octavia", 2015 року випуску, ідентифікаційний (VIN) НОМЕР_1 в середньостатистичному нормальному технічному, експлуатаційному і укомплектованому стані, без пошкоджень і суттєвих дефектів з фактичним пробігом (при якій визначалось "Сд1") по рівню цін в провідній для нього країні-експортері Німеччині станом на момент його ввезення 12.04.2021 на митну територію України становить: Сср1 = 6 200,00 Є (Євро) * 1,00 = 6 200,00 (Євро)" (а.с.112).
Вартість транспортного засобу марки Skoda модель Octavia 2015 року випуску, заявленого до декларування у спірному випадку, була зменшена оцінювачем до суми 3 708,00 євро через наявність аварійних пошкоджень.
Відповідно до пункту 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість".
Згідно з пункту 7.3 Методики, коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за загальною формулою: С = Сср х (1 + (Гк/100) + (Дз/100)) + Сдод. де: С - ринкова вартість, грн.; Сср - середня ринкова ціна КТЗ, грн.; Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %; Дз - процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %; Сдод - додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, грн.
Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами.
Вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат (пункт 7.53. Методики).
За правовим регулюванням підпункту 7.53.3. пункту 7.53 Методики вартість КТЗ, що ввозяться на митну територію України (С1), визначається за формулою С1 = Сср1 (1+ Гк / 100 + Дз / 100) + Сдод.
Згідно пунктів 8.1., 8.2. Розділу VIII Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.
Вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов, зокрема: б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови, що Свр ? С: формула №23 Сврз = Ср + См + Сс х (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; См -вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.
- вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для відновлення автомобіля, що становить 1 839,90 євро;
- вартість матеріалів, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля, що становить 400,16 євро;
- вартість нових складових-запчастин для заміни при проведенні відновлювального ремонту досліджуваного пошкодженого автомобіля, що становить 840,60 євро.
Отож, експертом на підставі проведених розрахунків і визначених величини: середня ціна автомобіля марки Skoda модель Octavia 2015 року випуску в провідній країні-експортері Німеччині, Сср1 = 6 200,00 Є (Євро); процент коригування вартості оцінюваного автомобіля за величиною його фактичного пробігу Гк = 0.0%; процент додаткового зменшення/збільшення ринкової вартості транспортного засобу, в залежності від умов його догляду, зберігання, використання тощо Дз = 0.0%; додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ, виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників Сдод: Сврз = 2 492,24 (Євро), вартість досліджуваного легкового автомобіля визначено за формулою: С1 = 6 200,00 (Євро) * (1-(0,0/100) (0,0/100)) 2 492,24 = 3 708,00 (Євро).
Коригуючи митну вартість автомобіля та визначаючи її у розмірі 28 206,00 PLN (як значення, що визначено шляхом перерахунку/переведення Сср1 = 6 200,00 євро в польські злоті на момент митного оформлення) відповідач не взяв до уваги необхідність заміни у пошкодженому автомобілі відповідних запчастин, понесення витрат на матеріали, потрібних для проведення таких відновлювального ремонту, а також затрат на ремонтно-відновлювальні роботи, вказуючи про відсутність в експертному звіті фотографій, які б свідчили про наявність ушкоджень.
Суд вважає такі доводи митного органу не обґрунтованими та безпідставними, виходячи із наступного.
Відповідно до підпункту 7.53.8. пункту 7.53 Методики коригування вартості КТЗ залежно від комплектності, умов догляду, зберігання та використання, відновлення і оновлення складників здійснюється за інформацією довідників, які відображають ринкову ціну КТЗ у відповідній країні.
Підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень як то визначено в підпункті 7.53.9 пункту 7.53 Методики є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду.
Досліджуючи акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.04.2021 за №209040/2021/015400 разом з додатком до нього, копія яких наявна у матеріалах справи, судом встановлено, що легковий автомобіль марки Skoda модель Octavia 2015 року випуску, який був у використанні, містить наступні пошкодження та ознаки експлуатації: "пошкоджено лакофарбове покриття, забруднено салон, пошкоджено лобове скло, капот, передня решітка, передня ліва фара, заднє праве крило, дверцята передні і задні, задня фара" (а.с.131).
Водночас, наведені у висновку про вартість майна пошкодження, які потребують заміни складових-запчастин автомобіля, проведення ремонтно-відновлювальних робіт та витрат на матеріали в загальному розмірі 2 492,24 євро в повній мірі відповідають пошкодженням зафіксованим у акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.04.2021 за №209040/2021/015400.
Без відповідних доказів суд позбавлений процесуальної можливості ставити під сумнів встановлені оцінювачем відповідні дані у коментованому звіті.
Із вказаного вище слідує, що декларантом позивача та позивачем подано до митного органу і до суду докази пошкодження транспортного засобу марки Skoda модель Octavia 2015 року випуску, придбаного ОСОБА_1 і такі ушкодження зазначені в акті про проведення митного огляду.
Більше того, про такі пошкодження також зазначено в рахунку-фактурі (faktura eksportowa) №22/2021 від 10.04.2021 (а.с.13, 14), зокрема, "samohod osobowy uszkodzony" (пошкоджений легковий автомобіль).
Відповідач жодним чином не навів підстави неможливості застосування експертом при визначенні ринкової вартості автомобіля формули №17 (вартість КТЗ, що ввозяться на митну територію України С1 = Сср1 (1+ Гк / 100 + Дз / 100) + Сдод.), яка передбачена підпунктом 7.53.3. пункту 7.53. Методики.
Крім того, відповідач використав саме ту інформацію електронного каталогу "Schwacke", яку представив декларант одночасно з висновком про вартість майна.
Митний орган при співставленні відомостей про пошкодження транспортного засобу (ремонтної калькуляції) відповідно до висновку про вартість майна, який складено оцінювачем та відомостей з акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, дійшов помилкового висновку про включення до висновку оцінювача пошкоджень, які ніби то не були зафіксовані на транспортному засобі при перетині державного кордону України.
Суд окремо звертає увагу, на те, що за заявою позивача саме суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , який діяв на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, виданого 27.03.2019 Фондом державного мана України, та сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №544/19 від 16.07.2019 проведено визначення вартості майна, висновок якого долучено до матеріалів справи та надано при митному оформленні автомобіля.
Досліджуваний звіт в розмінні статті 72 КАС України як висновок оцінювача є доказами в адміністративному судочинстві, на підставі якого суд встановлює наявність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги ОСОБА_1 .
Враховуючи, що вказаний висновок складено за результатами проведення визначення вартості транспортного засобу, здійсненого на підставі відповідних досліджень, особою, яка має необхідні (спеціальні) знання для надання висновку з досліджуваних питань, пройшла необхідну підготовку та отримала кваліфікацію з відповідної експертної спеціальності, то такий висновок може розцінюватися як належний та допустимий доказ, підстав для неврахування судом якого, поряд з іншими доказами, з метою встановлення обставини про вартості транспортного засобу ввезеного позивачем по рівню цін в країні придбання на момент проведення оцінки 14.04.2021, не має.
Вказана календарна дата співпадає з днем події митного оформлення, вчиненого декларантом щодо товару в інтересах позивача.
Таким чином обчислення митним органом числового значення вартості автомобіля без врахування коментованих пошкоджень, не відповідає механізму оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, затверджених Методикою, яка повинна застосовуватись при визначення вартості колісних транспортних засобів, що ввозяться на митну територію України.
Самостійне виключення посадовими особами Митниці із звіту висновків про оцінку КТЗ у спосіб, що здійснений при прийнятті оскаржуваних рішень, без проведення додаткової чи повторної оцінки транспортного засобу із залученням відповідних кваліфікованих оцінщики суб`єктів оцінювання, суд вважає таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права.
Доказів скерування Митницею відповідної скарги (клопотання, заяви) до компетентного органу про вчинення кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 при складанні спірного звіту порушення Законів України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", "Про судову експертизу", а також Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, суду не подано.
При цьому, слід наголосити, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може бути самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю (іншим обраним законним методою) та, як наслідок, коригування митної вартості таких товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Суд вказує на право декларанта (його уповноваженої особи) визначити митну вартість за основним методом, проте визначаючи таку вартість транспортного засобу особа має також надати митному органу необхідні і достатні відомості про митну вартість, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.
Митна вартість в значенні 17 600,00 злотих, що задекларована у митній декларації країни відправлення (10.04.2021), виходячи із даним рахунку-фактури (17 600,00 злотих станом на 10.04.2021) та в ЕМД при митному оформленні в Україні (14.04.2021), є практично ідентичною до вартості трансполярного засобу, визначеного кваліфікованим оцінювачем по рівню цін в країні придбання на момент проведення оцінки 14.04.2021 (3 708,00 євро за відповідним курсом такої іноземної валюти до польського злотого).
Митниця не спростувала належними і допустимим доказами відомості, зафіксовані в рахунку-фактурі №22/2021 від 10.04.2021 і митній декларації країни відправлення MRN №21PL402010E0505044 від 10.04.2021, в тому числі щодо продавця-нерезидента та вартості автомобіля.
З урахуванням вказаного, на переконання суду, позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.
Правильність визначення митної вартості позивачем відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Протиправність рішень Митниці, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Митниця, приймаючи Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення і Рішення про коригування митної вартості товарів, діяла не на підставі законів України, а також без урахування усіх обставин. Відтак, суд дійшов висновку, що Картка і Рішення від 19.04.2021, є протиправними та такими, що підлягають до скасування.
В той же час, суд відзначає, що за умови отримання відповідачем від компетентних органів Республіки Польща відомостей щодо непідтвердження обставини відчуження позивачу продавцем-нерезидентом "KEMP-CAR MICHAL KEPKA" на території Республіки Польща (CICHA, 3, 32-545 PSARY) транспортного засобу марки Skoda, модель Octavia, номер кузова НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см 3, тип двигуна дизель, 2016 модельного року виготовлення, на підставі рахунку-фактури (faktura eksportowa) №22/2021від 10.04.2021, а також не отримання від позивача коштів саме в сумі 17 600,00 PLN та/або отримання іншої (в тому числі більшої) суми за відчужений вказаний транспортний засіб, Галицька митниця Держмитслужби та відповідні територіальний орган ДПС України не позбавлені права визначити ОСОБА_1 належний розмір митної вартості та дорахувати у зв`язку із цим обов`язкові платежі, що підлягають сплаті до бюджету.
Одночасно, слід також звернути увагу, що за змістом вимог частини 6 статті 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України подання суду завідомо недостовірних або підроблених доказів, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відтак, подання в суд завідомо недостовірних або підроблених доказів про митну вартість транспортного засобу, на підставі яких суд встановлює фактичні обставини протиправності Картки та Рішення, має правовим наслідком застосування у встановленому порядку відповідного виду відповідальності.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням вказаного підлягають стягненню з відповідача за його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 816,00 гривень.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 132 КАС України).
Позивач в адміністративному позові вказує на орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в сумі 5 000,00 гривень, які очікує понести, та просить їх стягнути із відповідача.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 5 000,00 гривень, представником позивача долучено ордер серії АТ №1010568 від 13.05.2021, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 13.05.2021 за №03/2021/10 і свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001105 від 25.11.2016 (а.с.44, 45).
Водночас в адміністративному позові, представник позивача зазначив про те, що акти про надання правничої допомоги та платіжні доручення про оплату будуть надані за наслідками розгляду справи, оскільки неможливо визначити обсяг правової допомоги, що буде надана, та час, який буде витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях.
Згідно приписів частини 3 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З урахуванням вказаного, та відсутності в матеріалах справи належних документів щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання про їх відшкодування на користь ОСОБА_1 .
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду, станом на 20.07.2021, відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Галицької митниці Державної митної служби України №UA209310/2021/000028/1 від 19.04.2021.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи 43348711) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

представник позивача (адвокат) Кіт Роман Степанович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001105 від 25.11.2016; ордер серії АТ №1010568, вул. Чорновола, Ѕ, м. Косів, Івано-Франківська область, 78601);

відповідач Галицька митниця Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи 43348711), адреса: вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.