Справа № 200/14458/19-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р. Справа№200/14458/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

за участю

секретаря судового засідання Дьяченка Є.І.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції в Донецькій області, до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

встановив:

13 грудня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - позивач, ДДУВС) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), надісланий на адресу суду 10 грудня 2019 року, в якому позивач просив:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу - ДДУВС витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС, в сумі 41 682,91 грн.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

26 грудня 2019 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/14458/19-а; залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Головне управління Національної поліції в Донецькій області (далі - третя особа, ГУНП в області); вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін (в судовому засіданні); встановив строк для подання заяв по суті справи.

Про відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Учасники справи/їх представник в судове засідання не з`явилися. Позивач та третя особа надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 КАС участь в судовому засіданні є правом учасника справи, а не його обов`язком, а також відсутність передбачених ст. 205 цього Кодексу підстав для відкладення судового засідання, справа розглянута за відсутності учасників справи/їх представників.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС повне фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив що відповідач звільнився зі служби в Національній поліції за власним бажанням, чим порушив вимоги контракту, а тому зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Пояснив, що відповідач проходив публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2014 по 2019 рік.

Вказав, що наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) від 05 серпня 2014 року № 165 ос відповідача було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції».

На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), та наказу МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між відповідачем, позивачем та Головним управлінням МВС України в Донецькій області 05 серпня 2014 року був укладений Договір № 2479.

22 травня 2017 року на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про національну поліцію» між відповідачем, позивачем та Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області був укладений Контракт про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ № 3699, умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 05 серпня 2014 року (з дня наказу про зарахування відповідача у вказаний заклад). Відповідно до п. 10 цього Контракту після його підписання раніше укладений договір (№ 2479 від 05 серпня 2014 року) вважається припиненим.

Відповідно до наказу ДДУВС від 30 травня 2018 року № 117 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений в розпорядження ГУНП в Донецькій області для призначення на посаду згідно з отриманим фахом.

19 червня 2018 року № 242 о/с, згідно з наказом ГУНП в Донецькій області, відповідач призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

15 липня 2019 року відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Донецькій області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 30 липня 2019 року № 308 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну Поліцію».

Покликаючись на положення ст. 74 Закону України «Про Національну Поліцію», п. 3.5 Контракту № 3699 позивач зазначає, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Оскільки в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суд з цим позовом.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скорився.

Третя особа свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловила.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (ідентифікаційний код: 08571446) є державним закладом, зареєстрованим у якості юридичної особи 31 січня 2002 року, про що в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 вересня 2005 року здійснено запис № 0016767; місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, ці дані підтверджуються паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Першотравневим РС ГУ ДМС України в Донецькій області 21 лютого 2013 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 22 лютого 2013 року постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Донецькій області (ідентифікаційний код: 40109058), є органом державної влади, зареєстрованим у якості юридичної особи, про що в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07 листопада 2015 року здійснено запис № 0012003; місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

05 серпня 2014 року згідно з Правилами прийому до ДДУВС та на підставі рішення приймальної комісії від 02 серпня 2014 року (протокол № 15) наказом ДДУВС зараховано з 05 серпня 2014 року курсантом першого курсу ДДУВС кандидата, який успішно склав вступні випробування, та згідно з Положенням про проходження служби рядовим і навчальницьким складом органів внутрішніх справ України присвоєно перше спеціальне звання «рядовий міліції» факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції по ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 .

Ці обставини підтверджуються витягом з наказу ДДУВС № 165 ос від 05 серпня 2014 року.

30 травня 2018 року згідно з протоколом від 21 лютого 2018 року щодо персонального розподілу випускників факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції для органів досудового розслідування ДДУВС, випускника ОСОБА_1 направлено у розпорядження ГУНП в області з 02 червня 2018 року для призначення на посаду згідно з отриманим фахом.

Ці дані встановлені на підставі витягу з наказу ДДУВС № 117ос від 30 травня 2018 року.

Наказом ГУНП в області від 19 червня 2018 року № 242 о/с випускника ДДУВС, який прибув у розпорядження ГУНП в області для подальшого проходження служби, лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151282), призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції з 02 червня 2018 року.

Ці дані підтверджуються витягом з наказу ГУНП в області від 19 червня 2018 року № 242 о/с.

22 травня 2019 року між ДДУВС як виконавцем та ГУНП в області як замовником та громадянином України рядовим поліції ОСОБА_1 укладений контракт про здобуття освіти у ДДУВС у м. Дніпро № 3699.

Згідно з п. 3.5 контракту ОСОБА_1 прийняв на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці розрахунку.

Ці обставини встановлені на підставі контракту від 22 травня 2019 року про здобуття освіти у ДДУВС у м. Дніпро № 3699.

15 липня 2019 року дільничний офіцер поліції сектору превенції Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУНП в області з рапортом, в якому, просив звільнити його з лав Національної поліції України за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

При цьому ОСОБА_1 відмовився від ВЛК, оскільки вважав себе здоровим.

30 липня 2019 року наказом ГУНП в області № 308 о/с, відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію», лейтенанта поліції ОСОБА_1 (015128) - дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції з 01 серпня 2019 року звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

Вислуга років ОСОБА_1 станом на 01 серпня 2019 року у календарному обчисленні складала: 04 роки 11 місяців 27 днів.

Ці дані підтверджуються витягом з Наказу від 30 липня 2019 року № 308 о/с.

В матеріалах справи міститься копія послужного списку ОСОБА_1 (0151282).

Про звільнення ОСОБА_1 ГУНП в області повідомило позивачеві, про що свідчить лист від 12 листопада 2019 року.

В свою чергу позивач звернувся до ОСОБА_1 з листом від 21 листопада 2019 року вих. № 1/6151, в якому пропонував відшкодувати витрати на його утримання під час навчання у вищому навчальному закладі, що становило 41 682,91 грн.

Факт здійснення витрат на утримання ОСОБА_1 під час його навчання у ДДУВС на суму 41 682,91 грн підтверджений довідкою-розрахунком № 124 від 26 листопада 2019 року вартості речового майна на утримання на суму 6 975,08 грн; довідкою-розрахунком фактичних витрат на продовольче забезпечення курсанта ОСОБА_1 за період 2014-2018 року від 29 листопада 2019 року; довідкою-розрахунком фактичних витрат за теплоенергію курсанта ОСОБА_1 за період 2014-2018 року від 29 листопада 2019 року; довідкою-розрахунком фактичних витрат за водопостачання та водозабезпечення курсанта ОСОБА_1 за період 2014-2018 року від 29 листопада 2019 року; довідкою-розрахунком фактичних витрат за електропостачання курсанта ОСОБА_1 за період 2014-2018 року від 29 листопада 2019 року; довідкою-розрахунком фактично отриманого грошового забезпечення курсанта ОСОБА_1 за період 2014-2018 року від 29 листопада 2019 року; довідкою-розрахунком фактичних витрат на медичне забезпечення курсанта ОСОБА_1 за період 2014-2018 року від 29 листопада 2019 року; довідкою-розрахунком фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за 2014-2018 роки, без урахування вартості речового майна - 34 707,83 грн, загальна сума 41 682,91 грн.

Докази повного або часткового відшкодування відповідачем витрат на його утримання у вищому навчальному закладі суду не надані.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Висновки суду по суті позовних вимог.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з Національної поліції до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до положень статті 72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2)підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3)післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Згідно із положеннями частини 2 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до частини 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами частини 5 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію", у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

12 квітня 2017 року постановою Кабінету Міністрів України №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

При цьому, згідно із положеннями пункту 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

За змістом підпунктів 4, 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно з пунктом 9 Порядку №261 стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

З огляду на вищевикладені норми, суд зазначає, що відповідач перебував на посаді, віднесеної до публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з Національної поліції, а отже, у цьому випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.

Отже і питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після звільнення зі служби в Нацполіції належить до питання проходження публічної служби такою особою.

У розділі ІV Договору встановлено, що в разі невиконання Особою зобов`язання щодо відпрацювання у Замовника після завершення навчання, ДДУВС залишає за собою право вимагати відшкодування Особою витрат на її утримання під час навчання за час фактичного перебування Особи на утриманні закладу. Розрахунок витрат здійснюється за відповідними видами забезпечення відповідно до встановлених норм за фактичною вартістю на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу. У разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що згідно з довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , складеними відповідно до Порядку №261, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС, в загальній сумі 41 682,91 грн.

Під час судового розгляду справи встановлено, що зазначені розрахунки відповідачем не оскаржувались, ні впродовж навчання у ДДУВС, ні впродовж служби в Національній поліції.

Суд одночасно звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в ДДУВС перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання Контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодував, інших доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в межах заявлених позовних вимог, суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням відсутності відзиву та доказів сплати відповідачем понесених витрат, суд приходить до висновку, що позов ДДУВС підлягає задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи позивач, як суб`єкт владних повноважень, не мав судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та/ або проведенням експертиз, що виключає підстави для присудження таких витрат на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (ідентифікаційний код: 08571446, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 26), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції в Донецькій області, до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерства внутрішніх справ України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 41 682 (сорок одна тисяча шістсот вісімдесят дві) гривні 91 копійка.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.

Суддя Т.О. Кравченко