Справа № 340/3605/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
23 липня 2021 року Справа № 340/3605/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Хилько Л.І., розглянув матеріали позову ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач (через представника) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та стягнути з нього грошову компенсацію за неотримане майно в розмірі 6012,47 грн..
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Ухвалою від 08.07.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали усунути виявлені недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду: уточнення позовних вимог з урахуванням вимог КАС України; документа про сплату судового збору; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для його поновлення та надання належних, допустимих, достатніх доказів на їх підтвердження.
23.07.2021 до суду від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків, до якої було долучено: заяву про уточнення позовних вимог та заяву про поновлення строку; квитанцію про сплату судового збору; докази надіслання відповідачу цих документів.
На обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом представник позивача фактично посилався на те, що позивач зміг звернутись до суду лише після того, як отримав відмову у виплаті компенсації за неотримане речове майно. Таким чином, оскільки лист-відповідь було отримано 09.06.2021, а до суду позивач звернувся 01.07.2021, то позивачем був не пропущений строку, встановлений ст.122 КАС України.
Відповідно до п.17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
За характером спірних правовідносин та їх суб`єктним складом даний спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення позивача з публічної служби, та на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 2 ст.122 КАС України вказує, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст. 122 цього Кодексу.
Відповідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Суд вважає необхідним анкетувати увагу на правовому висновку, якого дійшов Верховний Суд у постанові від 26.05.2021 року по справі № 380/5093/20, а саме з урахуванням висновку викладеному у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.11.2020 року у справі №480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.
Відтак, з урахуванням вищевикладених правових позицій Верховного Суду, суддя констатує, що для правильного визначення строку звернення позивача до суду належить застосовувати правила саме ч.5 ст.122 КАС України (місячний строк).
Позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення 01.12.2017, що вбачається з поданої до суду копії військового квитка.
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Частиною 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII передбачає, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, апорядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі - Порядок) передбачає, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.
П. 3 Порядку визначає, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Згідно до вимог пп. 4, 5 Порядку, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п. 5 Порядку).
Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання нею заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Грошову компенсацію за неотримане майно в розмірі 6012,47 грн. позивачу не виплачено на день звільнення із служби.
Про невиплату спірної компенсацію позивачу стало відомо з листа-відповіді №647 від 09.11.2020, який позивач отримав 09.11.2020. До такого листа також долучено довідку про вартість речового майна, що належить до видачі від 09.11.2020 №41, а тому про суму компенсації позивачу також стало відомо.
Крім того, 11.01.2021 позивач звернувся до відповідач із заявою про виплату компенсації, до якої долучив копію довідки від 09.11.2020 № 41. Відповідь на таку заяву позивач не отримав, про що також зазначив у заяві про поновлення строку звернення до суду представник.
Однак, не отримавши відповідь на заяву від 11.01.2021, позивач з цим позовом звернувся до суду засобами поштового зв`язку лише 02.07.2021, тобто майже через шість місяців після такого звернення.
Разом із тим, звернення до відповідача із адвокатських запитом від 31.05.2021 №393 і отримання листа від 09.06.2021 у відповідь на запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Таким чином, наведені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом обставини є необґрунтованими, а визначення 09.06.2021 днем, коли позивач дізнався про порушення своїх прав помилковим.
Разом з тим, будь-яких інших поважних причин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій позивачем не надано.
Тому, за таких обставин, суд вважає, що причини вказані представником у заяві про поновлення строку звернення до суду є неповажними.
Ч.1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки вказані представником позивача у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, позовна заява підлягає поверненню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 123, 169, 256, 294, 295 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:
1.Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
2.Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.
3.Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.
4.Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Л.І. Хилько