Справа № 280/848/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/848/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року (головуючий суддя Конишева О.В.)

у справі №280/848/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась 01.02.2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.08.2020 щодо відмови у переведені позивача на пенсію про втраті годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу з 29.07.2020 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у розмірі 50% пенсії, яку на момент смерті отримував чоловік позивача - ОСОБА_2 . Позов обґрунтовано тим, що позивач як дружина померлого ОСОБА_2 у липні 2020 року звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. Однак у виплаті позивачу пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії, яку отримував на час настання смерті померлий годувальник їй відмовлено. Вказану відмову позивач вважає протиправною та просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії яку отримував на час настання смерті померлий годувальник з дня звернення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року позовні вимоги задоволені:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.08.2020 про відмову у переведені ОСОБА_1 на пенсію про втраті годувальника;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її з часу звернення за призначенням такої пенсії.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що чинним законодавством передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за документами пенсійної справи померлого годувальника, тому беззаперечним є факт того, що позивач можете скористатись своїм правом на обчислення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за матеріалами пенсійної справи померлого чоловіка, а пенсійний орган в свою чергу, при обчисленні позивачу пенсії по втраті годувальника зобов`язаний брати до уваги пільговий стаж льотчика по Закону України № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", та визначати пенсію по втраті годувальника позивачу виходячи з розміру пенсії померлого годувальника, яку він отримував на день смерті з огляду на положення ч. 1 ст. 74 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою чітко визначено, що сім`ям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника, що узгоджується з приписами абзацу 1 пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує, що за нормами Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника. Отже, базовою величиною для визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника (не розмір пенсії, яку отримував померлий годувальник на момент смерті). Тому підстави для обчислення розміру пенсії позивача 50% від розміру пенсії за вислугу років померлого годувальника відсутні, оскільки такий розрахунок суперечить нормам Закону №1058.

До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу доводи якого зводяться до того, що рішенням суду першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058).

Позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб від 21.11.1980 року серії НОМЕР_1 . ОСОБА_2 (чоловік позивачки) помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть від 11.05.2020 року серії НОМЕР_2 .

У липні 2020 року позивачка звернулася до відповідача з заявою від 29.07.2020 про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 ,

Відповідач, розглянувши заяву та надані документи, виніс рішення від 03.08.2020 про відмову в перерахунку пенсії. Рішення відповідача мотивовано тим, що позивачка має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком (по Закону №1058) померлого годувальника. Також відповідач зазначив, що позивачкою не надано довідку про заробітну плату померлого чоловіка за 60 місяців його роботи до 01.07.2000.

Позивачка вважає відмову відповідача у призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % фактично одержуваної її чоловіком пенсії протиправною, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ЗУ №1058-IV).

Згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів:

- солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування,

- накопичувальна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування

- система недержавного пенсійного забезпечення.

Основна частина населення отримує пенсію за солідарною системою, оскільки накопичувальна система, ще не функціонує в повній мірі, а недержавна система пенсійного забезпечення залишається не дуже популярною серед населення.

Солідарна система базується на виплаті пенсій і наданні соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Слід зазначити, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (п.1 ч.2 ст. 36 ЗУ №1058-VI).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка досягла пенсійного віку (т.т. є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника).

Разом з тим, в силу частини 1 статті 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї призначається в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника. Тобто, передбачено розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника здійснювати з пенсії за віком, яку померлий чоловік позивача в дійсності не отримував на день смерті.

Матеріалами справи підтверджується, що померлий чоловік позивачки отримував пенсію за вислугу років, призначену йому з 07.12.1999 року як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень ст.51 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перераховану при його житті з 01.01.1992 відповідно до вимог ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку зі змінами, внесеними Законом України від 17.11.1999 р № 1222-ХІV «Про внесення змін до деяких законів України».

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що померлому чоловіку позивачки пенсія за віком ніколи не призналася.

Зокрема, померлий чоловік позивачки на час смерті отримував пенсію за вислугу років, призначену йому з 07.12.1999 року як працівнику льотного складу цивільної авіації відповідно до положень ст.51 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому, пенсія за віком за його життя не обчислювалася і не виплачувалася, відповідно такої пенсії за віком померлий чоловік позивачки ніколи не отримував.

Нам думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з системного аналізу чинного пенсійного законодавства (Законів №1788-ХІІ і №1058-ІV), можна дійти висновку, що пенсія за віком та пенсійне забезпечення за вислугу років мають однакову правову природу є конституційним правом на соціальний захист.

За загальновизнаним правилом «пенсією» вважається регулярна щомісячна грошова виплата, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв`язку з настанням певної обставини: досягнення пенсійного віку, за вислугу років, інвалідності, смерті годувальника.

Виходячи з правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для відмови позивачці у призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Зокрема, пенсійне законодавство, в тому числі Закон №1058-IV, не містять в собі норм, які б надавали підстави відповідачу здійснювати обчислення чи перерахунок пенсії після смерті будь-якої особи, або право на розрахунок розміру пенсії за віком померлому, яку останній за життя не отримував.

Тому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованою позицію відповідача стосовно можливості отримання позивачкою пенсії по втраті годувальника тільки внаслідок розрахунку пенсії за віком померлого годувальника.

В даному випадку, з урахуванням приписів абзацу 1 пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, який прийнятий пізніше Закону №1788-XII та яким чітко встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу (пенсії), який мав годувальник на час настання смерті.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом у справі №636/2100/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21612/18), зокрема, пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).

У чинному законодавстві передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за документами пенсійної справи померлого годувальника, тому беззаперечним є факт того, що позивач може скористатись своїм правом на обчислення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за матеріалами пенсійної справи померлого чоловіка.

При цьому, пенсійний орган в свою чергу, при обчисленні позивачці пенсії по втраті годувальника зобов`язаний брати до уваги пільговий стаж льотчика по Закону України №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", та визначати пенсію по втраті годувальника позивачу виходячи з розміру пенсії померлого годувальника, яку він отримував на день смерті з огляду на положення ч. 1 ст. 74 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою чітко визначено, що сім`ям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника, що узгоджується з приписами абзацу 1 пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відмови позивачці в переведенні її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (відмова викладена в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.08.2020).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести позивачку на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплачувати таку пенсію з часу звернення позивачки до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності його дій/рішенью.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 5 ч. 2 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В повному обсязі постанова виготовлена 30.06.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова