Справа № 640/20637/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

26 липня 2021 року м. Київ № 640/20637/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» про забезпечення позову та додані до неї документи в адміністративній справі № 640/20637/21 за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР»

до Державної податкової служби України від імені якої діє відокремлений підрозділ, якому від ДПСУ передані відповідні функції у сфері податкових відносин Головне управління ДПС у Київській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (надалі - позивач), адреса: 03067, місто Київ, провулок Чугуївський, будинок 21 до Державної податкової служби України від імені якої діє відокремлений підрозділ, якому від ДПСУ передані відповідні функції у сфері податкових відносин Головне управління ДПС у Київській області (надалі - відповідач).

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача в наслідок прийняття суб`єктом владних повноважень неправомірного наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточнення та зазначенням належного відповідача по даній справі.

Також, судом встановлено, що разом з позовною заявою, позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Головного управління ДПС у Київській області від 02 липня 2021 року № 1191-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки структурного підрозділу завод № 2 ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (м. Васильків) (податковий номер 34540595)».

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає наступне.

20 липня 2021 року на адресу структурного підрозділу завод № 2 товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (м. Васильків) (код ЄДРПОУ ВП: 34540595) надійшов наказ від 02 липня 2021 року № 1191-п про проведення документальної планової виїзної перевірки структурного підрозділу завод № 2 ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (м. Васильків) (податковий номер 34540595).

Позивач звертає увагу, що до наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки структурного підрозділу завод № 2 ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» (м. Васильків) (код ЄДРПОУ ВП: 34540595) також додано повідомлення від 02 липня 2021 року № 502/10-36-07-02-07, яким було повідомлено про проведення податкової перевірки.

Представник позивача зазначає, що ознайомившись з даним наказом, ТОВ «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» вважає його явно незаконним, як і включення товариства до плана-графіка податкових перевірок.

За твердженнями представника позивача, у разі проведення перевірки позивача на підставі оспорюваного наказу, до ухвалення судом рішення у даній адміністративній справі, матиме місце небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Представник позивача зауважує, що у разі проведення контролюючим органом перевірки на підставі оскаржуваного наказу, захист прав позивача стане неможливим, так як мета проведення перевірки буде досягнута. Вказане у сукупності, свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал- Центр» до ухвалення рішення в даній адміністративній справі.

На підставі викладених вище обставин представник позивача просив суд задовольнити подану заяву про забезпечення позову та забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу на проведення перевірки.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України чітко встановлено, що Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

При цьому, з урахуванням викладених вище приписів вимог чинного законодавства України щодо подання заяви про забезпечення позову, судом було встановлено, що з аналізу заяви про забезпечення позову поданої позивачем до суду вбачається, що останній взагалі ні яким чином не обґрунтовує підстав та необхідності забезпечення позову судом шляхом зупинення наказу податкового органу щодо проведення перевірки, позивачем взагалі не конкретизовано яким чином не вжиття судом заходів забезпечення позову може в подальшому вплинути на права позивача.

Також, на переконання суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, а викладені у заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» про забезпечення позову у зв`язку з відсутністю будь-якого належного обґрунтування необхідності забезпечення позову у наданій останнім заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ЦЕНТР» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею (суддями). Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова