Справа № 360/3351/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3351/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 30 червня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 30.04.2016;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , а саме винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період часу з 07.11.2015 по 30.04.2016, з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи з 2000 року по 06.11.2015 позивач проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 перебувала на службі в Національній поліції України, а саме в Лисичанському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, безпосередньо брала участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведенні, однак грошова винагорода позивачу за безпосередню участь в АТО за цей період відповідачем виплачена не була.

Відповідно до довідок про доходи ГУНП в Луганській області від 05.02.2021 № 116/111/22-2021 та № 115/111/22-2021, за період з 07 листопада 2015 по квітень 2016 року включно позивачу не нараховувалась та не виплачувалась одноразова винагорода за участь в АТО. Таким чином позивач вважає бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй винагороди за безпосередню участь в АТО за період з 07.11.2015 по 30.04.2016 неправомірною, яка суперечить положенням законодавства України.

Ухвалою суду від 05.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 21-22).

Головне управління Національної поліції в Луганській області позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 19.07.2021 подало відзив на адміністративний позов, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (а.с. 26-36).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у п.1 додатку № 1постанови КМУ від 31.01.2015 № 24.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду від 02.02.2015 № 49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, у разі одночасного дотримання таких умов:

- залученні до проведення антитерористичної операції;

- перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу антитерористичної операції;

- перебувають у районі проведення антитерористичної операції.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про виконання позивачем завдань керівництва штабу антитерористичної операції у спірний період. Тобто в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у проведенні антитерористичної операції, за яку постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 встановлено виплату грошової винагороди.

Довідка ГУНП в Луганській області від 02.02.2021 № А-60 та накази першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 30.04.2018 № 120 дск, на думку відповідача, лише підтверджують час її перебування у складі сил та засобів АТО, отже не є доказами безпосередньої участі позивача у проведенні антитерористичної операції.

Документи, які свідчать про виконання позивачем завдання керівництва штабу антитерористичної операції взагалі відсутні.

Накази АТЦ при СБУ про включення та виключення особи до (зі) складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, не свідчать про фактичну участь у заходах АТО, про які зазначено у п. 2 наказу МВС України від 23.07.2014 № 719 та у п. 3 розділу 2 Порядку від 02.02.2015 № 49.

Відповідно до пункту 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23 липня 2014 року № 719 винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий час на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам)наказів командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ. Згідно з пунктом 4 розділу І наказу Міністерства Оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. У відповідача відсутні вищезазначені накази стосовно позивача у спірний період.

Отже, за відсутності зазначених наказів командирів позивача, які вказують на безпосередню участь позивача в антитерористичній операції у спірний період.

Виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення антитерористичної операції, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції. Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 03.08.2018 у справі № 805/1751/15-а та від 30.01.2019 у справі № 805/4523/16-а.

На підставі викладеного відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області (а.с.5), РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 6), має підтверджений посвідченням серії НОМЕР_3 від 20.04.2016 статус учасника бойових дій (а.с. 7).

Відповідно до витягу з наказу від 22.02.2021 № 101 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (через хворобу) за ст. 77 ч. 1 п. 2 (а.с. 9).

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 02.02.2021 № А-60 ОСОБА_1 на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 30.04.2018 № 120 дск в період з 28.12.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брала участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО (а.с. 10).

Зазначена інформація кореспондується з інформацією, зазначеною у витягах з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 30.04.2018 № 120 дск (а.с.115-126).

Згідно з інформацією, зазначеною у витязі з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158, визначено вважати такими, що перебувають у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганських областей, забезпечені її проведення, з метою виконання службових завдань, працівників Головного управління МВС України у Луганській області, зокрема позивача з 28.12.2014 (а.с.118-120).

Відповідно до інформації, зазначеній у витязі з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 17.11.2015 № 321, визначено вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганських областей, забезпечені її проведення, в тому числі і позивача з 07.11.2015 (а.с115-117.).

Згідно з інформацією, зазначеною у витязі з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.12.2015 № 341, визначено вважати такими, що перебувають у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганських областей, забезпечені її проведення, з метою виконання службових завдань, працівників Головного управління МВС України у Луганській області, зокрема позивача з 07.11.2015 (а.с.124-126).

Відповідно до інформації, зазначеній у витязі з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 30.04.2018 № 120дск, визначено вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганських областей, забезпечені її проведення, в тому числі і позивача з 30.04.2018 (а.с.121-123).

Відповідно до довідок про доходи ГУНП в Луганській області від 05.02.2021 № 116/111/22-2021 та № 115/111/22-2021 за період з 07.11.2015 по 30.04.2016 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась одноразова винагорода за участь в АТО (а.с.18,19).

З листа від 16.01.2021 № 1638/111/35-2021, наданого Лисичанським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області на звернення позивача, вбачається, що інформація відносно позивача щодо заступів у наряди (графіки чергувань, і т.п.) за період з 07.11.2015 по 01.02.2016 в секторі моніторингу Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області відсутня. Також зазначено, що надати копії розпорядчих документів, на підставі яких здійснювалося несення служби особовим складом Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області на блок-посту «Лисичанськ-Бахмут» не виявляється можливим, оскільки Лисичанський ВП ГУНП в Луганській області не є розпорядником зазначеної інформації (а.с.13-14).

З листа від 12.03.2021 № 9293/111/35-2021, наданого Відділом поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області на звернення позивача, вбачається, що інформація щодо підстав для заступів у наряди для несення служби на блок-посту «Лисичанськ-Бахмут» гр. ОСОБА_2 (рапорти, накази, журнали інструктажів і т.п.) за період з 01.02.2016 по 01.05.2016 в секторі моніторингу Відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області відсутня. Також зазначено, що надати копії розпорядчих документів, на підставі яких здійснювалося несення служби особовим складом Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області на блок-посту «Лисичанськ-Бахмут» не виявляється можливим, оскільки відділ поліції № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області не є розпорядником зазначеної інформації (а.с.16-17).

Я вбачається з наданих суду рапортів, ОСОБА_1 в листопаді 2015 року, грудні 2015 року, в січні 2016 року здійснювала супроводження по кримінальним провадженням за ст. 260, ст. 260-2. Здійснювала відпрацювання за списками адресів у м. Лисичанськ, де можуть переховуватись особи, які оголошені у розшук Лисичанським ВП ГУНП за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 260, 263 ККУ, проводила бесіди з мешканцями міста на території обслуговування з метою встановлення осіб, причетних до сепаратизму та участі у тероризмі, вживає інші заходи щодо встановлення їх місцезнаходження, документування та затримання (а.с. 66-68, 69-71,72-74).

Відповідачем надані звернення ГУНП в Луганській області, у відповідях на які зазначено, що будь-яка інформація та докази, які б свідчили про те, що позивач виконував завдання керівництва штабу АТО, і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції у період з 07.11.2015 по 30.04.2016 відсутні (а.с.42,44).

Спірним у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 30.04.2016.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинної у спірний період) визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

З 03.02.2015 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - Постанова № 24), пунктом 1 якої встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень (абзац 2 пункту 1 Постанови № 24).

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 24 винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Постанови № 24 в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за № 135/26580, затверджено Порядок виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок № 49).

У пункті 4 розділу І Порядку № 49 визначено, що виплата винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).

За приписами пункту 3 розділу 2 Порядку № 49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

З 21.01.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» пункті 1 якої встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у пункті 1 додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій».

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 805/4523/16-а дійшов висновку про те, що з аналізу вищенаведених правових норм слідує, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції на посаді старшого дільничного сектору превенції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУ НП в Луганській області з 07.11.2015 по 26.02.2021.

Накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) підтверджують включення позивача до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Як вже зазначалось, однією з обов`язкових умов для визнання військовослужбовця таким, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в АТО є перебування такої особи у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО.

Фактична участь осіб в Антитерористичній операції має бути підтверджена наказами командира штабу АТО та керівників установи, де проходить службу особа, із зазначенням певних заходів, до яких вона залучається, як підстави для нарахування та виплати винагороди.

Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 № 820/4770/16, від 20.12.2019 № 360/3453/16, від 24.01.2020 № 812/1487/17, від 24.04.2020 № 812/1511/17, від 24.09.2020 № 812/1060/18.

Судом вживалися заходи для встановлення обставин справи, а саме: виявлення наявності таких наказів командира штабу АТО та керівників установи, де проходила службу позивачка на час перебування в складі сил та засобів АТО.

Відсутність відповідних наказів про залучення позивача до участі у виконанні заходів АТО у період з 07.11.2015 по 30.04.2016, наказів про призначення виплат винагороди за цей період у зв`язку з таким залученням, свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати такої винагороди.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2019 у справі№ 805/4523/16-а, від 10.05.2019у справі № 805/416/16-а, від 11.08.2020 у справі № 360/5181/19.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2,9,139,241-246,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Шембелян