Справа № 200/4220/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 р. Справа№200/4220/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому порядку) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Довженка Валерія Івановича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати протиправним та скасувати тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 147066 від 22 березня 2021 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає наступне.

22 березня 2021 року відносно позивача інспектором СПДП Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції Денісенком Є.О. складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 147066 від 22 березня 2021 року строком на 10 діб - з 22 березня 2021 року по 1 квітня 2021 року, яким до позивача застосовано наступні заходи:

- зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

- заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

- заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Тимчасовий заборонний приписи складений у відсутності позивача, його копія позивачу не вручалась і про існування цього припису позивачу стало відомо 10 квітня 2021 року із заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, яку вона подала до місцевого суду.

За твердженням позивача (в особі адвоката) спірний заборонний припис винесений без дотримання вимог законодавства, без встановлення та перевірки обставин.

Вказано, що позивач не вчиняв жодного тиску на свою колишню дружину та не міг цього робити, оскільки вони значний час проживають окремо; у зазначений у приписі час (22 березня 2021 року близько 15-00 год) він не перебував за адресою: АДРЕСА_1 , як про це зазначено у приписі, як наслідок, він не ображав колишню дружиною нецензурною лайкою.

Також в уточненому позові зазначено, що колишня дружина позивача ОСОБА_2 є особою без певного місця проживання, ніде не зареєстрована, на час складання припису спільна з постраждалою дитина позивача проживала в будинку АДРЕСА_2 , якій належить на праві власності позивачу. Тому позивачу не зрозуміло - якої саме адреси стосується припис, так як без уточнення адреси місця проживання постраждалої, якої стосується заборона, припис обмежує право власника будинку користуватися своєю власністю та спілкуватися з дитиною за відсутності у постраждалої будь-яких законних прав на житло у будинку ОСОБА_1 .

Також зазначено, що тимчасовий заборонний приписи складений у відсутності позивача, а його копія позивачу не вручалась. (а.с. 1-8, 24-32).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належної якості копію заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 147066 від 22 березня 2021 року (а.с. 20-21).

19 травня 2021 року судом отримано від відповідача відзив на позов, в якому Головне управління зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 147066 від 22 березня 2021 року складено у зв`язку зі скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи, ОСОБА_2

22 березня 2021 року о 15-30 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , колишня дружина позивача неналежним чином доглядає 1,5 річну дитину та не дає змоги спілкуватися з ним.

За вказаним повідомленням було спрямовано поліцію.

Працівники поліції по прибуттю за повідомленою адресою зясували, що стосовно позивача не скоювалось домашнє насильство.

При цьому колишня дружина позивача, ОСОБА_2 , зазначила, що з боку позивача таке насильство мало місце - позивач вдарив її по обличчю, ображав її нецензурною лайкою, кричав на неї, а коли дитина заплакала, то ОСОБА_2 зачинила перед позивачем двері.

Після цього працівниками поліції було відібрано у неї заяву та пояснення, в яких вона написала, що позивач прийшов 22 березня 2021 року близько 15-00 год за адресою її мешкання і почав ображати грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, застосував до неї фізичну силу, вдарив у лобну частину обличчя. Також зазначила, що такі дії з його боку мали систематичний характер, у зв`язку із чим вона неодноразово зверталась у поліцію, але на колишнього чоловіка це не діє - він продовжує її ображати та застосовувати фізичну силу.

Після цього працівниками у ОСОБА_2 було відібрано заяву та пояснення від позивача, в якій останній пояснив, що у 15-00 год 22 березня 2021 року він розшукував свою дитину (спільну з ОСОБА_2 ), яка мешкає з ним, але яку він дав дружині на тиждень. За його словами колишня дружина б`є дитину та не годує її, не показує її позивачу. Вказав, що з жінкою не бачився, до під`їзду не заходив. Зазначив також, що відносно нього здійснюється психологічне насильство та приниження.

Поліцейськими було проведено оцінку ризиків домашнього насильства за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства згідно з додатком до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом МВС № 369/180 від 13 березня 2019 року, шляхом опитування потерпілої та за наслідком оцінки визначено рівень небезпеки як високий. Крім відповідей на 27 запитань постраждала додала, що кривдник має рушницю і вона побоюється, що він може спробувати її вбити.

Під час заповнення форми оцінки ризиків за поясненням поліцейського ОСОБА_1 поводив себе агресивно та на зауваження на його бік не реагував.

Також на позивача було складено та направлено до Жовтневого районного суду протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування).

Зазначено також, що позивач у позові зазначає неправдиву інформацію з приводу того, що заборонний припис складений у його відсутності, так як він як і протокол про адміністративне правопорушення, складались в присутності ОСОБА_1 , якій відмовився ставити підпис, що підтверджуються підписами понятих та відеозаписом, якій вівся протягом всього часу перебування поліцейських за викликом позивача.

Крім цього, згодом того ж дня (22 березня 2021 року) позивач порушив винесений поліцейськими терміновий заборонний припис, стукав у двері колишньої дружини та провокував конфлікт, у зв`язку із чим остання викликала поліцію.

Відповідач вважає, що, складаючи оскаржуваний припис, поліцейські діяли виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

Також у відзиві зазначено, що тимчасовий заборонний припис винесений строком на 10 діб і на момент подання позивачем позову вже втратив чинність, а тому не спричиняв жодних порушень прав позивача (а.с. 56-64).

Третя особа, ОСОБА_2 , правом надання пояснень по суті спору не скористалася.

У зв`язку зі знаходженням судді Волгіної Н.П. у відпустці з 23 червня 2021 року по 9 липня 2021 року суд розглядає справу після виходу судді з відпустки.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с. 35-37, 39).

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Донецькій області, , місцезнаходження: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр.-т Нахімова, буд. 86, у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції, є належним відповідачем у справі (а.с. 65).

Як встановлено судом на підставі пояснень сторін 22 березня 2021 року приблизно о 15-30 год до Головного управління надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , колишня дружина позивача (який здійснив таке повідомлення) неналежним чином доглядає 1,5 річну спільну з позивачем дитину та не дає змоги поспілкуватися з ним.

По прибуттю за вказаною адресою працівниками Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області були відібрані пояснення від позивача, який зазначив, що стосовно нього з боку колишньої дружини ( ОСОБА_2 ) домашнього насильства не відбувалось.

Піднявшись до квартири, де мешкала ОСОБА_2 , працівниками поліції, інспектором Денісенком Є.О. та поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Донецькій області Павловою А.М., були відібрані пояснення у ОСОБА_2 , яка пояснила, що з боку позивача має місце домашнє насильство, зокрема, що позивач кричить на неї, виражається нецензурною лайкою, погрожує їй та перед приїздом наряду поліцейських вдарив її по обличчю (а.с. 61-62, 75).

Внаслідок опитування ОСОБА_2 співробітником поліції Павловою А.М. була заповнена форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з боку позивача (а.с. 66-68).

Як вбачається з цієї форми на питання 1-8, 10-13, 15, 17-19, 21, 22, 25-27 ОСОБА_2 відповіла «так», додатково зазначила, що кривдник має рушницю, тому вона вважає, що він може спробувати вбити її.

За наслідком отриманих пояснень від ОСОБА_2 та складеної форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейськими визначено рівень небезпеки високий (а.с. 66-68).

22 березня 2021 року інспектор СПДП Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції Денісенко Є.О. в присутності позивача склав терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 147066 щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 22 березня 2021 року о 15-00 год ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ображав свою колишню дружину грубою нецензурною лайкою, вдарив рукою по обличчю. Зазначеним приписом стосовно позивача застосовано заходи: зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ( ОСОБА_2 ); заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; вказано, що терміновий заборонним припис складений строком на 10 діб: з 17-55 год 22 березня 2021 року до 17-55 год 1 квітня 2021 року.

Також у припису зазначено, що від підпису про отримання термінового заборонного припису ОСОБА_1 відмовився (а.с. 70).

Суд зазначає, що факт складання спірного припису у присутності позивача та відмови останнього від підпису про його отримання підтверджується відеозаписом, зробленим під час виїзду поліцейських на виклик позивача з камери, закріпленої на робочій формі поліцейських Денісенка Є.О. та Павлової А.М. (диск із відповідними відеозаписами міститься в матеріалах справи, а.с. 75).

Також 22 березня 2021 року інспектор СПДП Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції Денісенко Є.О. склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 615454, згідно якого 22 березня 2021 року приблизно о 15-00 год ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 умисно вчинив дії психологічного та фізичного характеру у відношенні колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме - висловлював погрози, образи на адресу останньої, вдарив рукою по обличчю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 71).

Будучи не згодним із прийнятим стосовно нього тимчасовим заборонним приписом позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8, 18 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (п. 5 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Статтею 6 вказаного Закону визначені суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, до органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України (п. 2 ч. 3 зазначеної статті).

Згідно ч. 1 ст. 10 вказаного Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; […] 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; […].

Відповідно до п. 16 ст. 1 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний, захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до ч.ч. 4 - 6 цієї ж статті під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення. Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб. Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Згідно з ч. 11 зазначеної статті терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" від 1 серпня 2018 року № 654, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2018 року за № 965/32417 (далі - Порядок № 654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які можуть бути надані такі відповіді: "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. Відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний припис винесено за результатами проведеної співробітниками поліції Денісенком Є.О. та Павловою А.М. оцінки ризиків на підставі із опитування ОСОБА_2 та отримання від неї відповідей на 27 запитань та отримання відповідей «так» на питання №№ 1-6, 7, 8, 10-13, 15, 17-19, 21, 22, 24-27 (а.с. 66-69), що свідчить про наявність високого рівня небезпеки та, відповідно, обов`язковості складання термінового заборонного припису відповідно до приписів Порядку № 654.

Суд відхиляє доводи позивача, наведені в якості обґрунтування протиправності спірного припису, щодо складання припису за його відсутності та неотримання ним його копії, оскільки, як вже зазначалось судом, позивач був присутній при складенні спірного заборонного припису та відмовився (як вбачається із відеозапису - після телефонного дзвінка невстановленій особі) від підпису та отримання оскаржуваного припису, про що свідчать відповідні відмітки та підпис поліцейського та ОСОБА_2 .

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що незрозумілою є адреса проживання ОСОБА_2 щодо доступу до якої позивачеві спірним приписом встановлено тимчасову заборону, так як матеріалами справи підтверджено (в тому числі і відеозаписом), що остання проживає (проживала станом на час виникнення спірних правовідносин) за адресою: АДРЕСА_3 . Факт не оформлення реєстрації ОСОБА_2 за вказаною адресою не спростовує факту її проживання в цій квартирі.

Стосовно посилань позивача на те, що поліцейськими було складено спірний припис без встановлення та перевірки обставин, суд відхиляє такі доводи, так як матеріалами справи (в тому числі і наявним у справі відеозаписом фіксації всіх дій працівників поліції Денісенка Є.О. та Павлової А.М. , які прибули за повідомленням позивача за адресою: АДРЕСА_3 ) підтверджено, що ними вчинялись необхідні для перевірки заяви ОСОБА_2 дії (протягом більш ніж дві години) відповідно до приписів Закону № 2229-VIII та Порядку № 654.

Крім цього суд зазначає, що спірним приписом було заборонено позивачу вчиняти певні дії протягом 10 днів (до 1 квітня 2021 року).

Отже, після спливу цього строку строк дії припису сплинув.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем не наведено жодних обґрунтувань на підтвердження наявності порушеного права позивача спірним приписом станом на час звернення до суду із даним позовом.

Частиною 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено (а позивачем не спростовано) правомірність та обґрунтованість спірного термінового заборонного припису.

Відповідно, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги приписи ст. 139 КАС України питання щодо судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, місцезнаходження: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр.-т Нахімова, буд. 86), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна