Справа № 620/6652/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/6652/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 17.06.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (далі Тупичівська сільрада, відповідач), у якому просить визнати протиправним рішення виконавчого комітету Тупичівської сільської ради та зобов`язати відповідача на черговій сесії розглянути його клопотання від 02.04.2021 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що підстави для відмови у наданні дозволу є вичерпними. При цьому, Земельний кодекс України не передбачає такої підстави для відмови як виділення земельної ділянки для надання у власність для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО, які зареєстровані та проживають на території села Тупичів.

Ухвалою судді від 22.06.2021 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 23.07.2021 Тупичівській сільраді відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Представник відповідача надіслав відзив на позов, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та зазначив, що подана позивачем заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на розгляд сесії не виносилась та на даний час рішення із цього питання не приймалось. У зв`язку із тим, що бажана земельна ділянка заздалегідь планувалась в резерв для надання у власність для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, для запобігання в подальшому конфліктної ситуації, Тупичівська сільрада не відмовила, а запропонувала ОСОБА_1 інші земельні ділянки.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 02.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Тупичівської територіальної громади для ведення особистого селянського господарства. До заяви позивачем було додано графічні матеріали з місцем розташування бажаної земельної ділянки (а.с. 6-8).

Листом від 28.04.2021 №738 Тупичівська сільрада повідомила, що бажану земельну ділянку не можливо надати позивачу у приватну власність, так як вказана земельна ділянка рішенням 6 сесії 8 скликання від 23.04.2021 виділена для надання у власність для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО, які зареєстровані та проживають та території села Тупичів. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 запропоновано інші земельні ділянки (а.с. 9-11).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із пунктом «а» частини другої статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

За правилами пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із частинами 3-4 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Таким чином, чинним законодавством гарантовано громадянам право безоплатної передачі земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації, порядок проведення якої регламентовано положеннями статті 118 Земельного кодексу України.

Так, згідно із частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому, згідно із частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних законодавчих положень у системному їх зв`язку, суд зазначає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність спірної земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства є те, що бажана земельна ділянка рішенням 6 сесії 8 скликання від 23.04.2021 виділена для надання у власність для ведення особистого селянського господарства учасника АТО, які зареєстровані та проживають на території села Тупичів.

Однак, враховуючи наведені вимоги чинного законодавства, суд вважає, що вказана відмова відповідача є протиправною, враховуючи таке.

Згідно із частиною першою статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Тобто, на законодавчому рівні відсутнє таке визначення цільового призначення земельної ділянки як «для передачі у власність учасникам антитерористичної операції»

Поряд з цим, безумовно, чинним законодавством передбачено пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них.

Зокрема, пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій надаються, зокрема, пільги, щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Проте, чинним законодавством не визначено критерії пріоритетності того чи іншого заявника саме на стадії процесу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Крім того, вищевказані пільги стосуються першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, проте, у спірних правовідносинах іде мова про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення.

Також згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру вказано визначити земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, а також забезпечити: розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок; розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції; надання в десятиденний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідної інформації Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначеним розпорядженням не передбачено заборон для надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, зокрема для ведення особистого селянського господарства іншим громадянам, які не є учасниками АТО, з числа земельних ділянок, що включені до переліку.

Згідно із частиною третьою статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Аналіз викладеної норми свідчить про те, що розпорядження Кабінету Міністрів України не є нормативно-правовим актом та не має вищої юридичної сили ніж Земельний кодекс України, яким не передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки громадянам, у зв`язку із резервуванням для надання учасникам АТО.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення шостої сесії восьмого скликання від 23.04.2021, яким зарезервовано спірну земельну ділянку на перспективу для виділення учасникам АТО, які є жителями села Тупичів, було прийнято після звернення позивача до Тупичівської сільради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (02.04.2021).

За наведених обставин, суд вважає, що позивач, звертаючись до відповідача із відповідною заявою, мав обґрунтовані сподівання на отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення обраної ним земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, оскільки відповідно до офіційної інформації та графічних схем вона не була зарезервована чи надана у власність або користування іншим особам.

Крім того, суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №360/2334/17.

Таким чином, відповідачем, при розгляді заяви позивача, не надана оцінка вищевказаним обставинам на предмет відповідності вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що Тупичівська сільрада відмовляючи позивачу листом від 28.04.2021 №378 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, діяла не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги в частині скасування рішення слід задовольнити.

За наведених обставин, суд вважає, що наявні усі правові підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.04.2021 та прийняти відповідне рішення про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративно-територіальних межах Тупичівської територіальної громади, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, діяв необґрунтовано, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, оформлену листом від 28.04.2021 №378, у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративно-територіальних межах Тупичівської територіальної громади.

Зобов`язати Тупичівську сільську раду Городнянського району Чернігівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2021 та прийняти рішення про надання або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративно-територіальних межах Тупичівської територіальної громади, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 липня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області (, вул. Чернігівська, 75, м. Тупичів, Чернігівський район, Чернігівська область, 15150).

Суддя С.В. Бородавкіна