Справа № 360/425/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/425/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі: Суховій Г.В.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Курганова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - військово-цивільна адміністрація, ВЦА, відповідач), в якому просив суд:

-визнати протипраною бездіяльність Сєвєродонецької міської військово-цивільної, яка полягає у невидачі ОСОБА_1 трудової книжки після припинення його повноважень;

-стягнути з Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки за період з 05.08.2020 по 23.10.2020 в сумі 219479,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу у Сєвєродонецькій міській раді на посаді начальника відділу з юридичних та правових питань. В день набрання чинності Указом Президента України від 28.07.2020 №297/2020, тобто 29.07.2020, припинились повноваження Сєвєродонецької міської ради, її виконавчого комітету, міського голови, а також інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування. Проте, відповідачем у порушення положень статті 47 Кодексу законів про працю України не виконано обов`язку щодо внесення до трудової книжки позивача запису про звільнення і видачі позивачу належно оформленої трудової книжки. Трудову книжку позивачем отримано лише 23.10.2020, у зв`язку з чим в наявності підстави для стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу відповідно до частини п`ятої статі 235 КЗпП України.

24.03.2021 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 10636/2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позову відмовити, з аналогічних підстав, зазаначених у відзиві на позовну заяву, поданого до суду 22.02.2021 (арк. спр. 48-49).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення, викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав аналогічні пояснення, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 01.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 20-21).

Ухвалою суду від 18.03.2021 здійснено заміну відповідача у справі (арк. спр. 42).

Ухвалами суду від 30.03.2021, 17.05.2021 витребувано докази у справі (арк. спр. 52-53, 76-77).

Ухвалою суду від 20.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 66).

Ухвалою суду від 30.04.2021 виправлено описку (арк. спр. 69).

Ухвалою суду від 15.06.2021 зупинено провадження у справі (арк. спр. 88).

Ухвалою суду від поновлено провадження у справі (арк. спр. 104).

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 21.10.2016 проходив службу у Сєвєродонецькій міській раді на посаді начальника відділу з юридичних та правових питань, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (арк. спр. 11-14).

Дослідженням копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що Військово-цивільною адміністрацією внесено запис 05.08.2020 про припинення повноважень посадової особи місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» на підставі Указа Президента України «Про утворення військово-цивільної адміністрації» від 28.07.2020 № 297/2020.

Листом від 25.09.2020 № 667 відповідач повідомив позивача про припинення повноважень посадових та службових осіб органу місцевого самоврядування та можливість отримати трудову книжку у відділі кадрової роботи ВЦА м. Сєвєродонецьк. Вказаний лист було повернуто на адресу відповідача за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 30, звор. бік арк. спр. 30).

06.01.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати йому: завірену належним чином довідку про заробітну плату за два останні повні місяці роботи на посаді; інформацію щодо дати (числа) видачі трудової книжки, на яку відповідачем 14.01.2021 за вихідним реєстраційним номером надано інформацію та документальне підтвердження щодо дати видачі позивачу трудової книжки. Щодо надання інших документів повідомлено, що ВЦА м. Сєвєродонецьк Луганської області не укладала з позивачем жодних трудових договорів, а отже в розумінні трудового законодавства ВЦА м. Сєвєродонецьк Луганської області не є роботодавцем ОСОБА_1 . З огляду на викладене задовольнити запит в іншій частині не вбачається можливим (арк.спр. 10).

В ході розгляду справи представником відповідача до матеріалів справи надано довідку від 08.07.2021 № 2543, в якій зазначено, що з моменту утворення Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області жодного розпорядчого документу про прийняття на роботу у Військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області ОСОБА_1 не видавалося та відповідно робочий час ОСОБА_1 в табелі обліку робочого часу працівників військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк не обліковувався (арк. спр. 100).

Відповідно до розпорядження міського голови від 14.07.2020 № 263-В позивач перебував у щорічній основній відпустці протягом 18 (вісімнадцяти) календарних днів, з 25.08.2020 по 11.09.2020 (арк. спр. 101).

Довідка ВЦА міста Сєвєродонецького району Луганської області від 01.04.2021 № 449 свідчить, що розмір заробітної плати позивача склав: у липні 2020 року - 334738,05 грн., у січні 2020 року - 5071,44грн., разом - 38809,49 грн. Сума середньоденного заробітку складає 1617,06 грн. У примітці даної довідки зазначено, що довідка надана за фактично відпрацьовані дні, дні невідпрацьовані з поважних причин (дні відпустки та тимчасової непрацездатності) із довідки виключені. Одноразові виплати, нараховані суми відпускних, допомоги з тимчасової непрацездатності із довідки виключені (арк.спр. 60).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Статтею 3 Закону № 2493-ІІІ визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2493-ІІІ правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 частини першої статті 78 Закону № 280/97-ВР передбачено, що повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках: 3) передбачених законами України "Про військово-цивільні адміністрації", "Про правовий режим воєнного стану".

Статтею 1 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" від 03.02.2015 141-VIII (далі - Закон № 141-VIII) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За частиною першою статті 3 Закону № 141-VIII військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України.

Указом Президента України від 28.07.2020 № 297/2020 "Про утворення військово-цивільної адміністрації" утворено військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області. Зазначений Указ набрав чинності 29.07.2020.

У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження:

сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, їх виконавчих органів, сільських, селищних, міських голів, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації відповідного населеного пункту (населених пунктів).

Частиною дванадцятою статті 3 Закону № 141-VIII закріплено, що повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

З вищевказаних положень законодавства слідує, що в день набрання чинності акту Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації населеного пункту автоматично припиняються повноваження відповідної ради, її виконавчих органів, міського голови, а також інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування.

За встановлених судом обставин повноваження посадових осіб Сєвєродонецької міської ради припинено 29.07.2020.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 04.08.2020 внесено запис про реєстрацію Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, тому з цього дня вказана юридична особа набула правосуб`єктності та до неї перейшли повноваження Сєвєродонецької міської ради Луганської області, її виконавчих органів, міського голови, а також інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування.

При цьому, Закон № 141-VIII не містить механізму реалізації "припинення повноважень" органу місцевого самоврядування, його виконавчих органів та посадових осіб.

Однак, повноваження посадових осіб органу місцевого самоврядування припиняються достроково в силу прямої норми Закону № 280/97-ВР - пункту 3 частини першої статті 78 та пункту 3-1 частини одинадцятої статті 79 цього Закону, тому не потребують та не залежать від видання будь-яких додаткових рішень (локальних актів) про їх припинення.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 805/4702/18 та постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 812/676/17.

Тким чином, з 29.07.2020 повноваження ОСОБА_1 , як посадової особи Сєвєродонецької міської ради, припинені достроково з підстав, визначених законом, що має наслідком звільнення позивача з посади без видання будь-яких додаткових рішень (локальних актів) про припинення повноважень.

Як вже зазначалось судом раніше, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань лише 04.08.2020 було внесено запис про реєстрацію Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, тому з цього дня вказана юридична особа набула правосуб`єктності та до неї перейшли повноваження Сєвєродонецької міської ради Луганської області, її виконавчих органів, міського голови, а також інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (частина перша статті 48 Кодексу законів про працю України).

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України (частина п`ята статті 48 Кодексу законів про працю України).

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція № 58).

Абзацами другим, четвертим пункту 2.2 глави 2 Інструкції № 58 передбачено, що до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу (пункт 2.7 Інструкції № 58).

Абзацом першим пункту 2.26 глави 2 Інструкції № 58 передбачено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Главою 4 Інструкції № 58 врегульовані питання щодо видачі трудової книжки у разі звільнення.

Так, згідно з пунктом 4.1 цієї глави у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 4.2 глави 4 Інструкції № 58 якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до частини п`ятої статті 235 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Отже, конструкція статті 235 КЗпП України та пункту 4.1 Інструкції № 58 як на підставу для відповідальності роботодавця вказує саме на вину власника або уповноваженого ним органу щодо затримки в видачі трудової книжки звільненому працівникові.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не було внесено до трудової книжки запису про звільнення позивача та не було видано трудову книжку.

Як вже заначалося судом раніше, 05.08.2020 керівником військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області внесено запис до трудової книжки позивача про припинення повноважень посадової особи місцевого самоврядування на підставі частини першої статті 3 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації".

Судом встановлено, що трудову книжку після припинення повноважень позивача, як посадової особи органу місцевого самоврядування, йому не було видано.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність вини відповідача щодо невидачі позивачеві трудової книжки, суд бере до уваги таке.

Як встановлено судом, в день припинення повноважень Сєвєродонецької міської ради та її посадових осіб 29.07.2020 позивач не перебував у відпустці. При цьому, відповідачем після внесення запису до трудової книжки пропринення повноважено не було видано позивачеві трудову книжку, а також не було направлено відповідного повідомлення про необхідність прибуття до відділу кадрів ВЦА для отримання трудової книжки. Таке повідомлення відповідачем направлено на адресу позивача лише 25.09.2020.

Листом від 25.09.2020 № 668 про припинення повноважень посадових та службових осіб органу місцевого самоврядування та можливість отримати трудову книжку у відділі кадрової роботи ВЦА м. Сєвєродонецьк було повернуто на адресу відповідача за закінченням терміну зберігання 25.10.2020 (арк.спр. 29).

Разом з тим, 06.01.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати йому, серед іншого, інформацію щодо вручення трудової книжки.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперчувалося сторонами у справі, що трудову книжку отримано позивачем 23.10.2020. Вказаний факт підтверджується копією журналу про вручення трудових книжок (арк. спр. 15-16).

Таким чином, судом встановлено, що запис до трудової книжки про припинення повноважень позивача внесений відповідачем 05.08.2020, а трудову книжку вручено позивачу 23.10.2020.

Отже, відповідачем не дотримано правового порядку видачі і отримання трудової книжки.

У постанові від 09.03.2021 у справі № 600/121/19 Верховний Суд наголошує, що трудове законодавство України побудоване на балансі прав та обов`язків як працівника, так і роботодавця. За положеннями трудового законодавства невиконання зобов`язань, як і зловживання правами, не допускається. А право працівника отримати трудову книжку в день звільнення пов`язується не лише з обов`язком роботодавця видати трудову книжку, а й з обов`язком працівника її забрати, якщо роботодавець створив всі умови для її вчасної видачі.

За встановлених обставин судом позовні вимоги про визнання протипраною бездіяльності Сєвєродонецької міської військово-цивільної, яка полягає у невидачі ОСОБА_1 трудової книжки після припинення його повноважень, визнаються обгрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Сєвєродонецької міської військово-цивільної щодо невидачі ОСОБА_1 трудової книжки у день звільнення 05.08.2020.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки за період з 05.08.2020 по 23.10.2020 в сумі 219479,54 грн, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось судом раніше, з 29.07.2020 повноваження ОСОБА_1 , як посадової особи Сєвєродонецької міської ради, припинені достроково з підстав, визначених законом, що має наслідком звільнення позивача з посади без видання будь-яких додаткових рішень (локальних актів) про припинення повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 235 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на час час виниккнення спірних правовідносин) у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 06.08.2020 по 23.10.2020.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

За вимогами пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках збереження середньої заробітної плати (крім обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку № 100).

Суд не бере до розрахунку місяці, що передували звільненню, а саме червень-травень 2020 року, оскільки позивач знаходився на лікарняному та у відпустці. Крім того, відповідачем у довідці від 01.04.2021 № 449 зазначено, що дні відпустки та тимчасової непрацездатності із довідки виключені. Тобто, період квітень-лютий 2020 року не містить інформації щодо кількості фактично відпрацьованих днів позивачем, у зв`язку з чим судом при обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу враховуються останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, а саме: січень та липень 2020 року.

Отже, зі змісту довідки Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 01.04.2021 № 449, середньоденна заробітна плата позивача за січень та липень 2020 року становить 1617,06 грн. (арк.спр. 60).

Враховуючи положення пункту 2 Порядку № 100, суд дійшов висновку, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 1617,06 (середньоденна заробітна плата) х 55 (кількість днів вимушеного прогулу) = 88938,30 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (, місцезнаходження юридичної особи: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області щодо невидачі ОСОБА_1 трудової книжки у день звільнення 05 серпня 2020 року.

Стягнути з Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки в сумі 88938 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 41 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст повного судового рішення складено 23 липня 2021 року.

Суддя Є.О. Кисельова