Справа № 120/8062/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

26 липня 2021 р. Справа № 120/8062/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшла скарга ОСОБА_1 "на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бойка С.В." яка зареєстрована як адміністративний позов.

Ознайомившись зі скаргою вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Формою звернення є позовна заява, яка подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позову вимогам Закону.

При перевірці скарги ОСОБА_1 встановлено, що її оформлено із численними невідповідностями нормам процесуального закону.

Як зазначалося, згідно ч. 2 ст. 160 КАС України звернення до суду, в тому числі з метою оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів ДВС має оформлятися у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Всупереч наведеним приписам процесуального закону ОСОБА_1 заяву іменував як «скарга на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області».

Крім того, учасниками спору ОСОБА_1 визначено стягувача, боржника та особу, бездіяльність якого оскаржується, що не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ст. 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ст. 46 КАС України).

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відтак, ОСОБА_1 необхідно оформити звернення до суду у формі позовної заяви та уточнити склад учасників спірних правовідносин у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявнику при зазначенні відповідача слід врахувати, що частиною 3 ст. 287 КАС України передбачено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а не державні виконавці. В даному випадку суб`єктом допущення бездіяльності помилково вказано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бойка С.В., а не орган ДВС.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зміст позову - це звернена до суду вимога позивача про здійснення судом дій із зазначенням способу судового захисту, яка повинна узгоджуватися із нормами ст. 5 КАС України.

Згідно п. 3, 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, позивач може просити про захист своїх прав, свобод чи інтересів, у тому числі шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Дія, як предмет судового оскарження - це акт активної поведінки суб`єкта владних повноважень спрямований на здійснення своїх обов`язків у межах наданих чинним законодавством повноважень чи всупереч їм.

Бездіяльність це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

При цьому, як кожна окрема (одинична) бездіяльність так і їх сукупність можуть бути предметом судового оскарження, однак у другому випадку позивач повинен конкретно, точно та предметно зазначити кожен акт бездіяльність, яку він просить визнати протиправною. Конкретизація оскаржуваної бездіяльності має значення як для надання їй правової оцінки так і для визначення суми судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду за кожну із вимог.

Натомість у прохальній частині скарги ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не вжиття мір та не прийняття рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 за виконавчим листом від 28.10.2020 у справі № 120/2825/20;

- зобов`язати державного виконавця прийняти міри передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для правильного, належного та в повному обсязі виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 за виконавчим листом від 28.10.2020 у справі № 120/2825/20.

Аналіз зазначених вимоги вказує на те, що оскаржувану бездіяльність позивачем не конкретизовано, оскільки ним не вказано, які форми бездіяльності мали місце та які дії слід вчинити державному виконавцю з метою відновлення його порушених прав.

Узагальнене формулювання про "визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття усіх мір згідно закону" та "зобов`язання прийняти міри у відповідності до закону" є недопустимим, адже в такому випадку суд позбавлений можливості чітко визначити предмет спору оскільки із буквального розуміння предмета оскарження кожна процедурна дія в межах виконавчого провадження гіпотетично може розцінюватися як предмет перевірки на відповідність вимогам закону.

Відтак, з метою приведення позовних вимог у відповідність із нормами п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачу слід чітко зазначити кожен факт бездіяльності яку він оскаржує та конкретизувати, які дії слід вчинити державному виконавцю з метою відновлення його порушених прав.

Відповідно до положень п. 7 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. Однак, зазначену вимогу процесуального закону ОСОБА_1 не виконано.

Також, в силу п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте цієї вимоги Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 теж не дотримано, що зумовлює необхідність зазначення у позові вказаних відомостей та підтвердження.

Згідно ч. 8 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 становить 2270,00 грн.

Позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Однак до скарги не долучено доказів, які б підтверджували наявність передбачених п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору (посвідчення учасника бойових дій).

Отже, на виконання наведеної норми, позивачем має бути подано документ про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. або докази існування підстав для звільнення від сплати судового збору.

При цьому, в силу п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору звільняються перелічені у цьому пункті категорії осіб виключно у спорах які виникають у правовідносинах щодо захисту їхніх прав як учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України, а не у кожному випадку звернення до суду.

Разом із цим позивачу слід врахувати, якщо внаслідок конкретизації позовних вимог їх кількість збільшиться, то загальна сума судового збору, що підлягатиме сплаті повинна бути визначена виходячи із зазначеної у цій ухвалі ставки судового збору за вимоги немайнового характеру та остаточної кількості позовних вимог.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, скаргу слід залишити без руху із встановленням ОСОБА_1 строку для усунення недоліків у спосіб зазначений у мотивувальній частині ухвали.

Крім цього, при перевірці скарги ОСОБА_1 встановлено, що позивачем одним із додатків долучено клопотання про відвід головуючого судді Яремчука К.О. у справі № 120/2825/20-а.

Це клопотання не може бути вирішено у межах справи № 120/8062/21-а, адже в силу ч. 2, 3 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується судом який розглядає справу № 120/2825/20-а.

Тому, клопотання про відвід подано із очевидним порушенням вимог процесуального закону, а відтак підлягає поверненню ОСОБА_1 без розгляду, що не позбавляє заявника права ініціювати розгляд такого роду процесуальних питань із дотриманням норм ст. 39-40 КАС України.

Керуючись ст. 5, 40, 160, 161, 169, 243, 248, 256, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бойка Сергія Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позову, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Клопотання про відвід головуючого судді Яремчука К.О. у справі № 120/2825/20-а повернути ОСОБА_1 без розгляду.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович