Справа № 540/581/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/581/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Опаренко О.В., представника відповідача Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Новогригорівське" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними,

встановив:

Позивач звернувся до адміністративного суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати дії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо проведення фактичної перевірки ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське" та щодо складання акту (довідки) фактичної перевірки від 10.12.2020 року, реєстраційний № 0432/21/22(РРО)30812348 з актом відмови від 03.12.2020 року № 0243/21/22 неправомірними;

- cкасувати наказ № 964 від 27.11.2020 року про проведення фактичної перевірки ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське" з додатком.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачу, крім копії наказу, жодних документів не надходило, що є істотним та зухвалим порушенням приписів законодавства, тому і жодних підстав у позивача для допуску до перевірки не було. В отриманих документах міститься акт відмови від 03.12.2020 року № 0243/21/22, що складений нібито представниками відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без надання службових посвідчень або хоча б посилання на реквізити таких документів. Зазначає, що цей акт складений про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є чомусь уповноваженими особами платника податків, відмовилися від отримання наказу, направлень, надання пояснень та заперечень, підписаня акту перевірки. Висновок представників відповідача, що зазначені особи мають будь-яке відношення до позивача є абсолютно неправомірний та безпідставний. Представники контролюючого органу не зазначили джерело, звідки їм відомі прізвища, ім`я та по-батькові осіб, зазначених в акті відмови та акті перевірки, не вказали будь-які персональні ідентифікуючі дані про цих осіб, а також не зазначена підстава для здійснення такого представництва. Позивач вказує, що у складеному акті фактичної перевірки від 10.12.2020 (реєстраційний № 0432/21/22/РРО/ НОМЕР_1 ) зазначено, що позивачем допущені порушення податкового законодавства, зокрема, положень Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". Цей висновок зроблений на припущеннях представників контролюючого органу, як зазначено у додатку № 10 до акту перевірки: "Проаналізувавши наявність транспортних засобів господарства, їх технічні характеристики, зокрема емкості паливних баків, витрати пального та забезпечення технологічних процесів однією одиницею транспортного засобу, кількість отриманих паливно-мастильних матеріалів за однією акцизною накладною тощо, можна зробити висновок, що фізично не можливо заповнити паливні баки транспортних засобів такою кількістю пального". Але немає описання кількості транспортних засобів та їх технічних характеристик, які перебувають у власності позивача та/або у користуванні, немає середніх розрахунків витрат палива на 1 квадратний метр земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що перебуває у власності та/або користуванні позивача, отже такі висновки передчасні та недостовірні і також підтверджують неправомірність дій відповідача при проведенні фактичної перевірки. Як висновок, допуску до фактичної перевірки позивачем не відбулося, оскільки відповідачем порушено процедуру надання пакету документів, необхідних для початку перевірки, і відповідно не була фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки.

Ухвалою суду від 25.03.2021 в адміністративній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.04.2021 відповідачем надано відзив проти вказаного позову, в якому останній зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідач вказує, що ним прийнято наказ про проведення фактичної перевірки позивача від 27.11.2020 №964. Підставою для проведення фактичної перевірки визначено пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, яким передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Здійснення ж функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального). Також відповідач звертає увагу, що ним дотримано вимог щодо оформлення наказу на проведення перевірки, які викладені в п.81.1 ст. 81 ПКУ. Відповідач звертає увагу, що позивачем не зазначено жодних підстав щодо неправомірності оскаржуваного наказу. Наведені ж посилання позивача щодо порушень під час проведення перевірки не свідчать про протиправність наказу, оскільки останній був прийнятий до проведення такої перевірки. Також, за переконанням відповідача, належним способом захисту порушеного права платника податків є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки, а не наказу. В даному випадку, за наслідками перевірки, відповідачем були винесені податкові повідомлення - рішення від 24.03.2021 №6 на суму 323340,00 грн. та від 24.03.2021 №6 на суму 500000,00 грн. Відповідач звертає увагу, що, враховуючи відмову позивача розписатися у направленнях на перевірку та отримати копію наказу, посадовими особами контролюючого органу складено акт відмови від 03.12.2020 за № 0243/21/22, який є підставою для початку проведення фактичної перевірки. Відтак, виконано всі умови для допуску до проведення фактичної перевірки. Крім того, вважає, що відповідачем по даній справі має виступати правонаступник Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі () - відокремлений підрозділ Державної податкової служби України - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495).

Ухвалою від 13.05.2021 подальший розгляд справи був продовжений за правилами загального позовного провадження , призначено підготовче засідання на 26.05.2021, викликані свідки, витребувані додаткові докази.

В судовому засіданні 26.05.2021 за участю представників сторін протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та за письмовими заявами представників сторін розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні була оголошена перерва до 12.07.2021.

Розглянувши клопотання відповідача про заміну його правонаступником, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, . Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, код ЄДРПОУ ВП 43995495. Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 № 755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 N 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893.

Отже факт правонаступництва підтверджений, є підстави для заміни відповідача Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі правонаступником - Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, код ЄДРПОУ ВП 43995495.

В судовому засіданні 12.07.2021 представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, оголошена вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, заслухавши представників сторін, покази свідків, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом "Про проведення фактичної перевірки ПСП "Новогригорівське" № 964 від 27.11.2020 в.о. начальника ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі призначено з 01.12.2020 (тривалістю 10 діб) фактичну перевірку діяльності ПСП "Новогригорівське" щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв. у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, на підставі ст.20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. В додатку до наказу вказано, що згідно бази даних ГУ ДПС та акцизних накладних встановлено придбання значної кількості пального у вересні 2020 року, ліцензія про зберігання пального у підприємства відсутня.

Головними ревізорами інспекторами ОСОБА_2 та Кузьміновим С.В. складено акт № 0432/21/22/РРО/30812348 від 10.12.2020 року, який зафіксував дії по проведенню перевірки позивача. В акті вказано, що проведено перевірку офісу /місце отримання пального згідно акцизних накладних, АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 , у присутності уповноважених осіб позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які 02.12.2020 повідомили, що керівник ПСП "Новогригорівське" Верменич С.О. наразі відсутній, від отримання запиту про надання документів відмовились, зробили ксерокопію наказу про перевірку та записали перелік документів, які необхідно надати до перевірки. 03.12.2020 вказані особи повідомили ревізорам про те. що керівник ОСОБА_5 від перевірки, ознайомлення з направленнями та наказом про перевірку відмовився, вказавши на неправильне оформлення направлень на перевірку.

Перевіряючі посадові особи склали акт від 03.12.2020 № 0243/21/22 про відмову від ознайомлення з направленням на перевірку посадовими (службовими) особами у відповідності до п. 81.1 ст. 81 ПКУ , який є підставою для початку перевірки. В акті вказано про отримання ПСП від постачальника ТОВ "Білайт Груп" за період з 04.09.2020 по 11.11.2020 99045 кг (119525,75 л) важких дистилятів (газойл) для використання в господарській діяльності, незабезпечення зберігання документів, пов`язаних з предметом перевірки - зберігання пального без ліцензії, що є порушенням пп. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України. Також зазначено, що проаналізувавши наявність транспортних засобів господарства, їх технічні характеристики, зокрема емкості паливних баків, витрати пального та забезпечення технологічних процесів однією одиницею транспортного засобу, кількість отриманих паливно-мастильних матеріалів за однією акцизною накладною тощо, можна зробити висновок, що фізично не можливо заповнити паливні баки транспортних засобів такою кількістю пального. Не повідомлено підприємством контролюючий орган про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, не подано довідку 20-ОПП на нерухоме майно, земельні ділянки.

Після завершення фактичної перевірки ПСП "Новогригорівське" від ознайомлення з актом фактичної перевірки та отримання його другого примірника представники позивача відмовились, тому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на юридичну адресу ПСП "Новогригорівське" направлено матеріали фактичної перевірки, отримано позивачем 13.01.2021.

Не погоджуючись з діями контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки та наказом на перевірку, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду для захисту своїх прав і законних інтересів.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що взагалі не знали про проведення перевірки, отримали акт перевірки та копію наказу тільки поштою, таких громадян як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 немає на підприємстві, ніхто їх не уповноважував представляти інтереси позивача , довіреності не видавав. Юридична адреса підприємства це АДРЕСА_2 , куди ніхто з посадових осіб податкової служби не приїжджав. В м.Генічеську немає офісу підприємства, а адреса АДРЕСА_1 , є офісом та юридичною адресою ТОВ Агростеп". Також представник позивача повідомив, що податкові повідомлення-рішення оскаржуються в адміністративному порядку.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні заступник начальника відділу ГУ ДПС ОСОБА_2 , який проводив перевірку позивача, пояснив, що він та інспектор ОСОБА_1 мали накази та направлення про перевірку двох платників податків - ТОВ "Агростеп" та ПП "ПСП "Новогригорівське". При прибутті 02.12.2020 в АДРЕСА_1 , це юридична адреса ТОВ "Агростеп", яке є засновником ПСП "Новогригорівське" , інспектора встановили зі слів присутніх в офісі, що ПСП "Новогригорівське також розташоване в даному офісі. Присутні в офісі особи , які не пред`явили документів, що посвідчують їх , назвались ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 повідомила, що відповідає за ведення обліку та аудиту декількох підприємств, в тому числі позивача, а ОСОБА_4 представилась юристом. Ці особи повідомили, що директорів обох підприємств немає, виїжджати в с.Новогригорівку не потрібно, бо там директора також немає, зробили ксерокопію наказу про перевірку та записали перелік документів, які необхідно надати для перевірки, та домовились з перевіряючими, що назавтра 03.12.2020 нададуть всі необхідні документи. Після чого інспектори виїхали в с. Новогригорівка Генічеського району, встановили відсутність керівника, за адресою АДРЕСА_2 , все було зачинено, по що інспектори зробили фотографування. 03.12.2020 інспектори знову приїхали до офісу ТОВ "Агростеп" у м. Генічеську, де ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що керівник ПСП ОСОБА_5 (який є директором та бухгалтером) не буде спілкуватись з посадовими особами ДПС, оскільки наказ про проведення перевірки не відповідає вимогам законодавства, тому до перевірки вас не допускаємо, складайте акт не допуску. Вказані представники спілкувались з директором телефонним зв`язком. Ревізори-інспектори повідомили, що вони складають акт відмови від допуску до перевірки № 243/21/22 від 03.12.2020, в якому вказали, що представники підприємства ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від отримання направлень, отримання копії наказу, надання пояснень та підписання акту фактичної перевірки відмовились. Після чого розпочали перевірку.

Допитаний в якості свідка головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_1 , який проводив перевірку, надав аналогічні пояснення в судовому засіданні. підтвердив, що виїжджали в с. Новогригорівку, де встановили відсутність керівника, були тільки технічні працівники підприємства. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вели себе як уповноважені особи позивача, записували, які документи потрібно надати на перевірку, тому не виникало сумнівів в їх повноваженнях, але наступного дня відмовились надавати жодного документа. Повідомили, що пальне вже використане в господарській діяльності.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України, регламентовані Законом «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР. 23 листопада 2018 року Законом України №2628-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону №481/95-ВР, якими, зокрема, запроваджено ліцензування роздрібної торгівлі пальним, які набрали чинності з 01.07.2019 року.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Статтею 3 Закону № 481/95-ВР передбачено порядок видачі, призупинення, анулювання ліцензій на виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального.

Відповідно до ст. 1 Закону № 481 зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик. Місцем зберігання пального є місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Згідно з ч.8 ст.15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років. Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження. Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії (частина шістнадцята ст. 15 Закону № 481).

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1).

Пунктом 80.2 цієї статті встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності , зокрема такої підстави, як - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.80.2.5).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 ПК України (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу,

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Зі змісту спірного наказу слідує, що фактична перевірка позивача проводиться з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Наведена у спірному наказі мета проведення фактичної перевірки позивача узгоджується з положеннями підпункту 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, в якому визначені цілі такого виду перевірок.

В пункті 81.1 ст.81 ПК України викладені вимоги до наказу на проведення перевірки. ПСП "Новогригорівське" стверджує, зокрема, про невідповідність спірного наказу цим вимогам, оскільки, на його думку, в ньому не зазначені підстави для її проведення, які передбачені у п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідач заперечує проти цього, зазначаючи, що в спірному наказі є посилання на підпункт 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу для проведення фактичної перевірки.

В додатку до наказу № 964 від 27.11.2020 відповідачем обгрунтовується підстава для його видання - згідно бази даних ГУ ДПС та реєстру акцизних накладних встановлено придбання підприємством значної кількості пального у вересні 2020 року, при цьому у підприємства була відсутня ліцензія на зберігання пального. Таким чином, вказана податкова інформація, розпорядником якої є відповідач, свідчила про придбання позивачем значного обсягу пального, цей факт не заперечується і позивачем, також позивач не спростовує факту відсутності ліцензії на зберігання пального.

Отже, у відповідача була підстава для проведення фактичної перевірки, виходячи з чого суд погоджується з доводами відповідача про правомірність наказу від 27.11.2020 року №964.

Разом з тим, копія наказу, направлення на перевірку не були вручені ні керівнику ПСП "Новогригорівське", ні уповноваженим особам-представникам. Доводи позивача про відсутність у гр-нок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оформлених довіреностей представляти інтереси позивача в будь-яких відносинах на момент оформлення акту перевірки відповідачем не спростовані, повноваження цих осіб ревізори-інспектори не перевірили, поклавшись на їх усні пояснення. Та обставина, що можливо ці особи є працівниками ТОВ "Агростеп", який є засновником позивача, також не надає їм будь-яких прав представляти підприємство у відносинах з контролюючим органом.

Таким чином, позивач не був належним чином повідомлений про проведення фактичної перевірки до її початку, з наказом не був ознайомлений, тому дії посадових осіб податкової служби по проведенню перевірки у відсутність таких доказів та у відсутність належних представників позивача є протиправними.

Суд критично оцінює акт відмови № 243/21/22, який на думку відповідача, був належною підставою для початку проведення перевірки, оскільки відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПКУ такий акт складається тільки при відмові посадових (службових) осіб платника податків, або його представників, або його осіб, які проводили розрахункові операції, розписатись у направленні на перевірку. Крім того, в акті вказано про відмову від підписання акту фактичної перевірки, що ставить під сумнів час складання даного акту. Також суд звертає увагу на те, що акт фактичної перевірки не складався на місці - за адресами, вказаними в акті, оскільки був надрукований та надісланий позивачу поштою.

Аналізованими нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема фактичних. Лише їх дотримання може бути належною підставою проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення, направленнями на перевірку платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання дій по проведенню такої перевірки незаконними.

Доводи відповідача про те, що акт перевірки не підлягає оскарженню є обгрунтованими, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота яких перевірялася. Акт це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Суд вважає недоцільним оцінювати зміст акту перевірки щодо встановлення обставин порушення, оскільки прийшов висновку, що взагалі складати такий акт перевірки було передчасним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковий орган мав правові підстави для проведення подібного виду перевірки, натомість суд встановив неправомірність дій податкового органу щодо проведення такої перевірки, оскільки копія наказу та направлення про її проведення не були вручені підприємству належним чином.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, сума сплаченого позивачем судового збору підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 1135 грн. (50%).

Керуючись статтями 77, 78, 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () щодо проведення фактичної перевірки ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське" (), які оформлені актом фактичної перевірки від 10.12.2020 реєстраційний № 0432/21/22(РРО)30812348.

Відмовити в решті позовних вимог.

Стягнути на користь приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () сплачений судовий збір у розмірі 1135 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законої сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 липня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111010000