Справа № 380/9003/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року справа №380/9003/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової суми.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (місцезнаходження: 79011, м.Львів, вул. Вітовського, 18, ) звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету 1700,00грн. згідно із рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.09.2020 №0168.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив вимоги ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановив спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, на огорожі та на фасаді будинку по АДРЕСА_2 . За результатом розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на відповідача накладено штраф у розмірі 1700,00грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача до бюджету 1700,00грн згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.09.2020 №0168. Відповідач добровільно штраф не сплатив, рішення про накладення штрафу не оскаржив, а тому для стягнення вказаного штрафу позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 07.06.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надав, про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі рекомендованною кореспонденцією за адресою відповідно до приписів ч.8 ст.126 КАС України.

З метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом від 07.06.2021 за вих. №380/9003/21/28364/21.

08.07.2021 за вх.№48821 надійшла відповідь відділу адресно-довідкової робопри ГУДМС України у Львівській області, згідно з якою адреса, зазначена у позовній заяві є зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Надісланий за вказаною у позові адресою відповідачів поштовий конверт з зазначеною ухвалою суду повернувся на адресу суду з відміткою органу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, повідомлення відповідача про розгляд справи також здійснювалося у спосіб, передбачений ст.130 КАС України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб порталі Судова влада України.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради 05.12.2019 на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 скеровано вимогу №23/Р-17-3620, якою повідомлено про порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, на огорожі по АДРЕСА_2 . Також запропоновано добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію в термін до 11.12.2019, про що повідомити КП «Адміністративно-технічне управління» листом з долученням світлин місця після демонтажу. Попереджено, що у разі невиконання вимоги демонтаж буде здійснено КП «Адміністративно-технічне управління» примусово у будь-який робочий день після 11.12.2019 та буде покладено обов`язок компенсації витрат по демонтажу та зберіганню конструкції.

Також, Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради 05.12.2019 на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 скеровано вимогу №23/Р-17-3621, якою повідомлено про порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, на фасаді будинку по АДРЕСА_2 . Також запропоновано добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію в термін до 11.12.2019, про що повідомити КП «Адміністративно-технічне управління» листом з долученням світлин місця після демонтажу. Попереджено, що у разі невиконання вимоги демонтаж буде здійснено КП «Адміністративно-технічне управління» примусово у будь-який робочий день після 11.12.2019 та буде покладено обов`язок компенсації витрат по демонтажу та зберіганню конструкції.

Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради 23.01.2020 сформовано подання №23/Р-7-84 про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, на огорожі по АДРЕСА_2 , яке направлено начальнику ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області.

Також, Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради 23.01.2020 сформовано подання №23/Р-7-85 про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, на фасаді будинку по АДРЕСА_2 , яке направлено начальнику ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області.

ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 25.03.2020 направило фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вимогу №07-4-12/1961 про надання до 24.04.2020 відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» завірених належним чином копій документів: свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з ЄДРПОУ; договору оренди приміщення чи документ на право власності або договір на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу; договору з розповсюджувачем (рекламодавцем) реклами, актів виконаних робіт до нього; дозволу на розміщення зовнішньої реклами (якщо такий є); документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами, та/або вартості розповсюдження реклами; документів, що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами тощо, акти виконаних робіт; інших документів, що мають відношення до справи та письмові пояснення по факту вчинення порушення законодавства про рекламу.

Одночасно позивач повідомив про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу 22.05.2020 з 10:00 год. до 12:30 год.

ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 22.05.2020 склало протокол №0162 про порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого відповідач не надав документів про вартість розповсюдженої реклами.

ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області листом від 29.07.2020 №07-4-12/4766 повідомило відповідача про те, що неподання документів на виконання вимог від 23.01.2020 №23/Р-7-84 та №23/Р-7-85 свідчить про ознаки порушення ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», а також про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу 14.09.2020 з 10:00 год. до 12:00 год.

Позивачем 14.09.2020 прийнято рішення №0164 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, підставою якого слугував протокол про порушення законодавства про рекламу від 29.07.2020 №0162.

За результатами розгляду справи встановлено ненадання відповідачем на вимоги ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 29.07.2020 №0162 жодних документів про вартість розповсюдженої реклами, що підтверджено протоколом від 29.07.2020 №0162 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу.

Рішенням №0168 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.09.2020 встановлено порушення відповідачем вимог ч.2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», яке полягає у ненаданні відповідачем на вимоги ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 29.07.2020 №0162 жодних документів про вартість розповсюдження реклами з порушенням вимог ч.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», за що накладено штраф у розмірі 1700,00грн.

Вказаним рішенням зобов`язано відповідача сплатити штраф та проінформовано, що у разі невиконання рішення, штраф стягуватиметься у судовому порядку.

Несплата відповідачем штрафу в добровільному порядку зумовила звернення позивача до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 КонституціїУкраїни передбачено, щоорганидержавноївлади та органимісцевогосамоврядування, їхпосадові особи зобов`язанідіятилише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами на території України регулюються Законом України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР).

Відповідно до ст.1 цього Закону №270/96-ВР: реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил (2067-2003-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є центральним органом виконавчої влади, який в тому числі реалізує державну політику у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Частиною 2 цієї ст.26 Закону №270/96-ВР передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону №270/96-ВР рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу встановлена ст. 27 Закону №270/96-ВР.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Згідно з ч.4 ст.27 Закону №270/96-ВР центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у ст. 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

- рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

- виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами;

- розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами. Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Відповідно до ч.9 ст. 27 Закону №270/96-ВР центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, може звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі - Порядок №693 ).

Пунктом 9 Порядку №693 встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 11 Порядку №693 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно з пунктом 12 Порядку №693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Пунктом 13 Порядку №693 передбачено, що посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Згідно з пунктом 14 Порядку №693 Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до пункту 14 Порядку №693 Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно з пунктом 16 Порядку №693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Пунктом 20 Порядку №693 передбачено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Отже, штрафні санкції до порушників законодавства про рекламу застосовуються на підставі рішення Держпродспоживслужби, яке приймається за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, підставою для початку розгляду якої, у свою чергу, є протокол про порушення законодавства про рекламу.

На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області дотримано вищенаведені вимоги Порядку №693 як щодо повідомлення відповідача у письмовому порядку про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, так і щодо розгляду такої справи.

Судом також встановлено відсутність відповідача при розгляді справи про порушення вимог законодавства про рекламу.

Як вже зазначалося, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області №0168 від 14.09.2020 на відповідача накладено штраф у розмірі 1700,00грн.

Відповідно до ч.11 ст.27 Закону №270/96-ВР та пункту 19 Порядку №693 рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Доказів оскарження рішення від 14.09.2020 у судовому порядку відповідачем не надано.

Сума штрафної санкції, визначена за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, після закінчення строку на оскарження відповідного рішення, якщо його не було оскаржено, набуває статусу узгодженого грошового зобов`язання та підлягає сплаті до державного бюджету.

Не сплачені у добровільному порядку узгоджені штрафні санкції за правопорушення законодавства про рекламу підлягають стягненню з винних осіб у судовому порядку.

Доказами у справі підтверджено, що рішення про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про рекламу відправлене відповідачу 14.09.2020. Однак в добровільному порядку рішення не виконано, штраф у сумі 1700,00грн не сплачено.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючисьст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (місцезнаходження: 79011, м.Львів, вул. Вітовського, 18, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення грошової суми задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00копю згідно із рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.09.2020 №0168.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.