Справа № 380/4469/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4469/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, в якій просить суд:

- визнати незаконною відмову відповідача на клопотання позивачки про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивачки протягом 1 місяця з часу проголошення остаточного рішення за цим позовом та зобов`язати надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області не інакше як у спосіб, передбачений приписами спеціальних норм Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 27.07.2020 звернулась до Давидівської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, на що отримала відповідь, що рішення не прийняте у зв`язку з ненабранням необхідної кількості голосів. Позивачка вважає відмову відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з зазначеної підстави протиправною, оскільки така не передбачена чинним законодавством.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву зазначає, що 18.09.2020 на засіданні 59-ої чергової сесії сьомого скликання Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади розглядалась заява ОСОБА_1 та за результатами голосування рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд не набрало необхідної кількості голосів. Стверджує, що сесія Давидівської сільської ради при розгляді заяви позивачки діяла правомірно та в межах повноважень. Зазначає, що листом від 01.10.2020 позивачку повідомлено про розгляд її заяви та відповідно до вимог чинного законодавства підготовлено відповідний проект рішення, який винесено на розгляд сесії. Просить у задоволенні позову відмовити.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 07.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу вирішено розглядати без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами; витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію протоколу 59-ої чергової сесії сьомого скликання Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади від 18.09.2020.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

27.07.2020 позивачка звернулася до Давидівської сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області розміром 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

На звернення позивачки відповідач листом від 01.10.2020 № 2106 повідомив, що 18 вересня 2020 року проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Давидів винесено на розгляд 59-ої чергової сесії сьомого скликання Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади. За результатами голосування проект рішення не набрав необхідної кількості голосів, у зв`язку з чим рішення вважається неприйнятим.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що позивачка стверджує, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає обов`язок ради за результатами розгляду клопотання прийняти одне з рішень: або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою чи мотивовано відмовити у наданні такого дозволу.

При вирішенні цього спору, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п. "а" та "б" ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Положеннями ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Підсумовуючи наведене, суд резюмує, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до своїх повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає у формі рішення дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає вмотивовану відмову у його наданні. При цьому, Земельний кодекс України однозначно визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі за №545/808/17 та від 07.02.2019 у справі за №814/702/17.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивачки про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Давидів розглянута на засіданні 59-ої сесії VII демократичного скликання Давидівської сільської ради, проте рішення за результатами розгляду не прийнято, оскільки за прийняття такого рішення не проголосувало більшість присутніх депутатів.

Так, за правилами п. 34 ч. 1 ст. 26 цього Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як видно з витягу протоколу засідання 59-ої сесії VII демократичного скликання Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області від 18.09.2020 за поставлене на голосування депутатів питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Давидів, проголосували: «за» - 3; «утрималось» - 17, у зв`язку із чим рішення не прийнято.

У той же час, суд зауважує, що у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Таким чином, вирішуючи питання про правомірність результату розгляду Давидівською сільською радою заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, необхідно виходити з меж повноважень органів місцевого самоврядування в сфері розпорядження землями комунальної власності, визначених законом.

Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, що у межах цих спірних правовідносин полягала у пасивній поведінці депутатів під час голосування, що має наслідком не прийняття жодного рішення.

За своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах, так і є свідомим і вольовим актом поведінки особи. В даному випадку від голосування утрималося 17 депутатів Давидівської сільської ради, що характеризує вказану форму повідки як свідому та вольову, направлену на не досягнення жодного з визначених законодавством результату.

Європейський суд з прав людини у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Не прийняття відповідачем за результатами розгляду заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки жодного з визначених законодавством рішень у місячний строк, визначений ст. 123 Земельного кодексу України суд кваліфікує як протиправну бездіяльність.

Визначаючись щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачки протягом 1 місяця з часу проголошення остаточного рішення за цим позовом та зобов`язати надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області не інакше як у спосіб, передбачений приписами спеціальних норм Земельного кодексу України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого, є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Оскільки відповідач не розглянув по суті заяви позивачки про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає, що не повинен підміняти та замість органу місцевого самоврядування вирішувати питання, щодо якого відповідач ще не прийняв жодного рішення.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Зобов`язати Давидівську сільську раду об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивачка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Давидівська сільська рада об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області (81151, Львівська область, Пустомитівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, буд. 1А; )

Суддя Сидор Н.Т.