Справа № 456/1454/21
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1454/21
Провадження № 2-а/456/42/2021
РІШЕННЯ

іменем України

22 липня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою поліцейського УПП у Закарпатській області від 27.03.2021р. серія ДП18 №773859 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню а справа закриттю.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.03.2021р. близько 23.00 год. він керуючи транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Київ - Чоп на посту у с. Нижні Ворота Закарпатської області, в якому нібито був відсутній передбачений конструкцією фартух і бризговика, чим порушив вимоги п. 31.4.7.е ПДР України. З даною постановою категорично не згідний, з наступних підстав. Дійсно, 27.03.2021р. близько 23.00 год. він керуючи автомобілем марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Київ - Чоп на посту у с. Нижні Ворота Закарпатської області був зупинений поліцейським, який попросив надати йому документи, при цьому на його прохання не вказав причину зупинки. Не зважаючи на те, що поліцейський не повідомив, які саме правила дорожнього руху він порушив, надав йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль яким він керував. Тоді поліцейський повідомив, що необхідно заплатити 100 грн. і він поверне документи, на що він не погодився та сказав, що жодного правопорушенняне вчиняв. В подальшому поліцейський склав постанову у якій зазначив, що у належному йому автомобілі відсутній фартух бризговика. Він заперечив дане правопорушення і вказав, що автомобіль яким він керуває є технічно справним і укомплектованим. Після перевірки усіх документів поліцейський надав йому постанову про накладення на нього адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. При тому, йому не було зачитано зміст постанови, не роз`яснено його прав і не запропоновано скористатися правовою допомогою. Спірна постанова складена нерозбірливим почерком, ледь помітним шрифтом і її зміст не відповідає фактичним обставинам справи. Така постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та процедури складання, та є незаконною. У спірну постанову внесено неправдиві відомості про накладення відносно нього адміністративного стягнення. Працівник УПП у Закарпатській області не здобув жодного доказу, який підтверджував би те, що в його діях міститься склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та виніс постанову про обставини, які не підпадають під ознаки ч.1 ст. 121 КУпАП, при тому, грубо порушив вимоги Конституції України, ЗУ «Про національну поліцію», КУпАП та вимоги наказів МВС України.

Також, для підтвердження порушення ним пункту 31.4.7.е Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати докази, зокрема, відеозапис події, пояснення свідків, тощо, проте таких доказів позивачем не надано. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення ним такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення немає відтак, викладені у постанові обставини набувають рис припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Тому своїми діями, поліцейський УПП у Закарпатській області грубо порушив вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому слід визнати дії поліцейського УПП у Закарпатській області протиправними, постанову слід скасувати а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дмитрович Н.В. позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що повністю заперечує вину позивача, оскільки правил дорожнього руху той не порушував, так як його автомобіль, яким він керував, був технічно справним і укомплектованим. Факт невиконання незаконної вимоги інспектора УПП у Закарпатській області не може слугувати підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення, яке той не вчиняв. Тому просить визнати дії поліцейського УПП у Закарпатській області протиправними, а спірну постанову скасувати у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином неодноразово повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надіслали.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з копії постанови серії ДП18 №773859, 27.03.2021р. близько 23.00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Київ - Чоп на посту у с. Нижні Ворота Закарпатської області, в якому був відсутній передбачений конструкцією грязезахисний фартух бризговика, чим порушив вимоги п. 31.4.7.е ПДР України, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 31.4.7.е Правил передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризко вики.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Однак, в свою чергу поліцейським УПП в Закарпатській області у спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, поліцейським не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 1 ст. 121, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Що стосується вимоги позивача, про визнання дій інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області протиправними, то дослідивши матеріали справи та пояснення позивача, суд не вбачає протиправності в діяхінспектора патрульної поліції в Закарпатській області, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211,229, 241-246, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДП18 №773859 від 27.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України та провадження по справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н. М. Янів