Справа № 214/4287/21
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4287/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Савельєвої Тетяни Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4252267 від 24.05.2021 року. В обґрунтування позову зазначає, що згідно зазначеної постанови він 24 травня 2021 року, о 10 год. 30 хв., керував мопедом б/н, рухаючись біля буд. 105 по вул. Кобилянського в м. Кривому Розі, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме не отримував його, чим порушив вимоги п.2.1 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, оскільки у вказаний у постанові час він не керував транспортним засобом, а лише штовхав мопед до станції технічного обслуговування, транспортний засіб знаходився у непрацюючому стані. Крім того, інспектор під час винесення постанови не ознайомила його із наявними доказами вчинення ним правопорушення, постанова не містить зазначення про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином постанова винесена з грубим порушення вимог законодавства, ґрунтується на припущеннях, тому підлягає скасуванню.

12 липня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки спірна постанова є правомірною. Зазначено, що під час патрулювання 24 травня 2021 року, близько 10 год. 30 хв., по вул. Кобилянського біля буд. 105 в м. Кривому Розі, був помічений транспортний засіб - мопед, водій якого керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом. Після зупинки транспортного засобу, підійшовши до автомобіля, інспектор представилась, повідомила причину зупинки та запропонувала пред`явити посвідчення водія. Після чого, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду справи, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також запитала у водія «Чому керуєте мопедом не маючи права керування таким транспортним засобом?» на що отримала відповідь «У меня нет прав, но я уже учусь в автошколе». Під час розгляду справи клопотань від позивача не надходило. Після з`ясування всіх фактичних даних було винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Отже, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення нею законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим у задоволенні даного позову належить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Так, згідно спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4252267, позивач 24 травня 2021 року, о 10 год. 30 хв., керував мопедом б/н, рухаючись біля буд. 105 по вул. Кобилянського в м. Кривому Розі, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме не отримував його, чим порушив вимоги п.2.1 (а), у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.9, 9 зворот).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.ст.251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, судом було досліджено носій відеоінформації, наданий відповідачем у якості доказу на підтвердження заперечень проти позову. З відтвореного відеозапису з відеореєстратора в патрульному автомобілі, який працював у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, вбачається рух мопеду під керуванням позивача, чим спростовується твердження останнього, що він не керував транспортним засобом, а лише котив його. Разом з тим, з відео (відеозапис під номером …492) встановлено, що на запитання поліцейського щодо наявності у позивача водійського посвідчення, останній відповів, що він не отримував права відповідної категорії, наразі навчається у автошколі. Окрім того, інспектор поліції також перевірила факт отримання чи не отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення, під час розгляду справи, в присутності двох свідків, було роз`яснено позивачеві його права, надано для ознайомлення постанову та вручено її копію (відеозаписи під номером … 493 та … 497). Клопотань від позивача під час розгляду справи не надходило.

Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.08.2019 року у справі №524/126/17, від 31.07.2019 року у справі №524/495/17, від 28.11.2018 року у справі №537/1214/17).

Відомості про цей відеозапис та пристрій, яким він здійснений, зазначено у оскаржуваній постанові.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Отже, наявними у справі доказами доводиться факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, за наведених обставин суд уважає, що відповідач врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 73, 77, 90, 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов