Справа № 480/4403/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2021 року Справа № 480/4403/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4403/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), і просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки починаючи з 12.05.2021, з урахуванням фактично сплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач з 02.09.1995 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. а) ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788).
Після досягнення віку 60 років, набувши згідно зі ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) право на призначення пенсії за віком, позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, але в результаті розрахунку, проведеного фахівцями ГУПФУ застосовано для розрахунку розміру пенсії не показник середньомісячного заробітку та коефіцієнти заробітної плати за 2018-2020 роки, а більш ранній період внаслідок чого показник Зс склав 3764,4 грн. Позивач не погоджується із такими діями відповідача та вважає, що він повинен бути проведений з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки починаючи з 12.05.2021.
Ухвалою суду від 03.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та зазначає, що за інформацією відділу перерахунків пенсій №1 Головного управління позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.09.1995 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. 12.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (зі змінами). Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. Якщо пенсію призначено за іншим законом, то застосовується показник середньої заробітної плати за три календарних роки, які передують року призначення пенсії, як передбачено ст. 40 Закону №1058. З урахуванням вищезазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та відзив, подані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 1995 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримував пенсію за вислугу років.
12.05.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зауваживши при цьому у поданій заяві, що просить перевести на пенсію за іншим Законом, а не в межах одного Закону) (а.с. 7).
На думку позивача, в результаті розрахунку, проведеного фахівцями ГУПФУ, на підставі поданої ним заяви, застосовано для розрахунку розміру пенсії не показник середньомісячного заробітку та коефіцієнти заробітної плати за 2018-2020 роки, а більш ранній період внаслідок чого показник Зс склав 3764,4 грн.
Позивач не погоджується із таким розрахунком та вважає, що він повинен бути проведений з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки починаючи з 12.05.2021.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом №1058-IV визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.
Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в цій статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З матеріалів справи слідує, що позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягає на застосуванні цього показника за останні три роки.
Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тому положення частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню.
У спірному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону №1788-XII, з 01.01.2004 здійснюється на підставі Закону №1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на той факт, що призначення пенсії за вислугу років зумовлено положеннями Закону №1788-XII.
При цьому стаття 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, частина 3 статті 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Крім того, аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (№577/2576/17) (Провадження №11-731апп18), згідно з якою у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права саме на призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Отже, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій ГУ ПФУ в Сумської області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати який був застосований при призначенні пенсії за вислугою років.
Разом з тим, суд звертає увагу, що при зверненні до ГУ ПФУ в Сумській області позивач подав саме заяву про переведення на пенсію за віком за іншим Законом (а.с.7).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій ГУПФУ в Сумській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати, які застосовувалися при призначенні позивачу пенсії за вислугу років, а також зобов`язання відповідача призначити і провести виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2018-2020 роки відповідно до статей 27 та 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.05.2021, з урахуванням виплачених сум.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати які застосовувалися при призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити і провести виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2018 - 2020 роки відповідно до статей 27 та 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.05.2021, з урахуванням виплачених сум.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька