Справа № 160/6571/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року Справа № 160/6571/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Скоробогатової Д.В.,
представника відповідача: Сігалової М.Е.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
17.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» (далі ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», позивач) до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС в Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить суд:
На виконання ухвали суду від 22 червня 2020 року позивачем 13.07.2020р. та 23.07.2020р. надано до суду документи, якими усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/6571/20, призначено цю справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 08 вересня 2020 року об 11:30.
03.09.2020 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, в якій позивачем висловлено позицію аналогічну викладеній у позовній заяві.
В підготовче судове засідання 08 вересня 2020 року представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, причин неявки суду не повідомили.
Підготовче судове засідання відкладено на 23 вересня 2020 року о 10:30 год.
Позивач в підготовче судове засідання 23 вересня 2020 року не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, при цьому 23.09.2020 року до канцелярії суду від його представника надійшло клопотання, в якому останній просив продовжити строк підготовчого провадження до 21.10.2020 року для надання додаткових пояснень у справі.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 23 вересня 2020 року також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23 вересня 2020 року клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СК Стройінвест до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено та продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/6571/20 до 21 жовтня 2020 року.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 21 жовтня 2020 року об 11:00год.
16.10.2020 року на електронну адресу суду, з наступним наданням 26.10.2020 року оригіналу до канцелярії суду, від представника позивача надійшла уточнена позовна заява.
21.10.2020 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання щодо долучення додаткових доказів у справі, яким останній долучив детальний розрахунок грошових зобов`язань, визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
У підготовчому судовому засіданні 21.10.2020 року представник відповідача заявив клопотання про продовження строку підготовчого провадження у справі на один тиждень для надання пояснень на уточнену позовну заяву позивача до 27.10.2020р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку підготовчого провадження задоволено та продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/6571/20 до 27 жовтня 2020 року.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 27 жовтня 2020 року о 13:00год.
У підготовчому судовому засіданні 27.10.2020 року усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у представника відповідача додаткові пояснення у справі щодо нарахування грошових зобов`язань за порушення, вказане в Акті перевірки №3115/04-36-05-03/39086059 від 21.01.2020р., стосовно завищення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» витрат за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. через відсутність їх документального підтвердження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу №160/6571/20 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 листопада 2020 року о 13:30 год.
У судовому засіданні 10 листопад 2020 року усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у представника відповідача додаткові пояснення у справі щодо нарахування грошових зобов`язань за порушення, вказане в Акті перевірки №3115/04-36-05-03/39086059 від 21.01.2020р., стосовно завищення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» витрат за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. через відсутність їх документального підтвердження, та у зв`язку з чим оголошено перерву до 18 листопада 2020 року о 13:30год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року провадження у справі №160/6571/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/932/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
21 січня 2021 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання, в якому останній просив суд поновити провадження у справі №160/6571/20 у зв`язку із усуненням обставин, що раніше зумовили його зупинення. Також у цьому клопотанні позивачем зазначено, що витрати на суму 9673085,00грн., задекларовані за ІІ квартал 2018 року, є документально підтвердженими, у зв`язку із чим ним надаються відповідні первинні документи, які свідчать про здійснення господарських операцій на суму 9673085,00грн. у І кварталі 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2021р. клопотання представника позивача про поновлення провадження в адміністративній справі №160/6571/20 задоволено, поновлено провадження в адміністративній справі №160/6571/20 та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначивши цю справу до розгляду у судовому засіданні на 09 лютого 2021 року о 14:00 год.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Молоданова М.Ю. від 09 лютого 2021 року №110 справа №160/6571/20 знята з розгляду 09 лютого 2021 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Турової Олени Михайлівни.
При цьому, відповідно до довідки начальника відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року №41 суддя ОСОБА_1 з 08.02.2021р. по 26.02.2021р. була тимчасово непрацездатна та перебувала на лікарняному; з 01.03.2021р. по 05.03.2021р. перебувала у щорічній відпустці.
У зв`язку із наведеним наступне судове засідання призначено на 23 березня 2021 року о 13:30год.
У судовому засіданні 23.03.2021р. оголошено перерву до 06.04.2021р. на 11:00год.
05.04.2021р. на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких останній наголошував, що витрати, включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. були фактично понесені у І кварталі 2018 року і при складанні декларації з податку на прибуток за І півріччя 2018 року також були враховані і відображені, при цьому, при співставленні даних бухгалтерського та податкового обліку за півріччя розбіжностей не встановлено. Крім того, з метою уточнення показників податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» було подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року з відмітками «Уточнююча». Таким чином, за перший квартал 2018 року відображено фінансовий результат до оподаткування зі знаком «-» (збиток), що не призводить до виникнення об`єкта оподаткування, та податок на прибуток не нараховується. За перше півріччя наростаючим підсумком фінансовий результат не змінився. На підтвердження наведеного позивачем надано відповідні уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Молоданова М.Ю. від 06 квітня 2021 року №270 справа №160/6571/20 знята з розгляду 06 квітня 2021 року у зв`язку із перебуванням судді Турової Олени Михайлівни з 01.04.2021р. по 16.04.2021р. у щорічній відпустці.
При цьому, відповідно до довідки начальника відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року №60 суддя ОСОБА_1 з 01.04.2021р. по 16.04.2021р. перебувала у щорічній відпустці.
У зв`язку із наведеним наступне судове засідання призначено на 11 травня 2021 року об 11:30год.
У судових засіданнях представник позивача підтримав пред`явлений позов та, посилаючись на викладені у ньому та у відповіді на відзив, а також у додаткових письмових поясненнях доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових письмових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 21.01.2020 року №3115/04-36-05-03/39086059, яким зафіксовано встановлені цією перевіркою порушення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», зокрема, вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого останнім занижено податок на прибуток всього на суму 16513807грн., а також вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.198.5 ст.198 ПК України, внаслідок чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 7404248грн.
На підставі висновків акта перевірки від 21.01.2020 року №3115/04-36-05-03/39086059 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято:
Незгода позивача з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування цих податкових повідомлень-рішень, суд зважає на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Пунктом 137.1 ст.137 ПК України визначено, що податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
Так, відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та отримання послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За змістом приписів абз.1 п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абз.2 п.198.6 ст.198 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону та п.2.4 Положення первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.
Згідно зі ст.1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.
З аналізу наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування фінансового результату до оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
Як свідчать матеріали справи, протягом періоду, що перевірявся, ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», зокрема, було укладено ряд договорів з контрагентами ТОВ «Сістем Інжинірінг», ТОВ «Спецпоставка», ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна», ТОВ «ТОПСАЙД», ТОВ «Транс сервіс +», ТОВ «Олексія ПРО», ТОВ «РСТ СОЛЮШН» та ТОВ «Валс юніті», а саме:
1) з ТОВ «Сістем Інжинірінг» укладено:
- договір №138/18П від 05.07.2018 року, згідно з яким ТОВ «Сістем Інжинірінг», як Виконавець, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Замовник, уклали договір про наступне: Виконавець зобов`язується на свій ризик і своїми силами та засобами надати транспортні послуги та послуги спецтехніки, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість наданих послуг;
На виконання умов вищевказаних договорів та додаткових угод ТОВ «Сістем Інжинірінг» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договори №138/18П від 05.07.2018 року та №6-18СП від 10.04.2018 року, додаткові угоди № 24, 26, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35 до Договору субпідряду №6-18СП від 10.04.2018 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати ТОВ «Сістем Інжинірінг» з розрахунком та актами виконаних робіт, акти послуг до договору №138/18П від 05.07.2018 року; товарно-транспортні накладні та податкові накладні.
2) з ТОВ «Спецпоставка» укладено:
- договір постачання №5ПМ від 04.06.2018 року, згідно з яким ТОВ «Спецпоставка», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність номенклатуру товарів (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його. Поставка Товару здійснюється в межах території складу Постачальника.
На виконання умов договору ТОВ «Спецпоставка» відвантажено Товар, а позивачем здійснено відповідну оплату. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір постачання №5ПМ від 04.06.2018 року, оборотно-сальдова відомість за рахунком 631 за серпень 2018 - вересень 2018, видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні та товарно-транспортні накладні.
3) з ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна» укладено:
На виконання умов договору ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір про надання послуг №7-18СП від 23.05.2018 року та додаткові угоди до нього, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати і акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні.
4) з ТОВ «ТОПСАЙД» укладено:
На виконання умов договору ТОВ «ТОПСАЙД» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір №8-18СП від 02.07.2018 року та додаткові угоди до нього з додатками, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та акти приймання виконаних будівельних робіт і податкові накладні.
5) з ТОВ «Транс сервіс +» укладено:
- договір постачання №228 від 01.11.2018 року, згідно з яким ТОВ «Транс сервіс +», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця матеріали будівельного призначення (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його. Якщо сторонами не визначено інше, - поставка Товару здійснюється в межах території складу Постачальника.
На виконання умов договору ТОВ «Транс сервіс +» відвантажено замовлений товар, а позивачем здійснено відповідні оплати. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір, видаткові накладні, рахунок на оплату, товарно-транспортні накладні, специфікації т податкові накладні.
6) з ТОВ «Олексія ПРО» укладено:
- договір постачання №1883 від 28.11.2018 року, згідно з яким ТОВ «Олексія ПРО», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця пісок річковий (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його. Поставка Товару здійснюється в межах території складу Постачальника.
На виконання умов договору ТОВ «Олексія ПРО» відвантажено замовлений товар, а позивачем здійснено відповідні оплати. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір, акти здачі-приймання робіт, податкові накладні, реєстр машин до акта здачі-приймання робіт, товарно-транспортні накладні.
7) з ТОВ «РСТ СОЛЮШН» укладено:
- договір постачання №302П від 28.11.2018 року, згідно з яким ТОВ «РСТ СОЛЮШН», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця матеріали будівельного призначення (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його. Якщо сторонами не визначено інше, - поставка Товару здійснюється в межах території складу Постачальника.
На виконання умов договору ТОВ «РСТ СОЛЮШН» відвантажено замовлений товар, а позивачем здійснено відповідні оплати. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та податкові накладні.
8) з ТОВ «Валс юніті» укладено:
- договір постачання №4П від 11.01.2019 року, згідно з яким ТОВ «Валс юніті», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця матеріали (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його. До кожної партії Товару Постачальник надає Покупцю належним чином оформлені товаросупровідні документи (видаткова накладна, акти прийому-передачі, товарно-транспортні накладні, рахунок, сертифікат якості та інше). Якщо сторонами не визначено інше, - поставка Товару здійснюється в межах території складу Постачальника.
На виконання умов договору ТОВ «Валс юніті» відвантажено замовлений товар, а позивачем здійснено відповідні оплати. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір, оборотно-сальдова відомість за рахунком 631 за січень 2019 - лютий 2019, платіжне доручення, податкові накладні, розрахунок коригування №1039 від 17.01.2019р., видаткові накладні, рахунки на оплату.
Не погодившись з цим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» оскаржило його в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2020р. у справі №160/932/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, винесене ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.02.2019 року №.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2020 року повернуто скаржнику.

Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2020р. є таким, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2020р. у справі №160/932/20, яке набрало законної сили, встановлено реальність господарських операцій ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» з контрагентами ТОВ «Сістем Інжинірінг» (договір №138/18П від 05.07.2018 року, договір №6-18СП від 10.04.2018 року), з ТОВ «Спецпоставка» (договір постачання №5ПМ від 04.06.2018 року), з ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна» (договір про надання послуг №7-18СП від 23.05.2018 року), з ТОВ «ТОПСАЙД» (договір надання послуг №8-18СП від 02.07.2018 року), з ТОВ «Транс сервіс +» (договір постачання №228 від 01.11.2018 року), з ТОВ «Олексія ПРО» (договір постачання №1883 від 28.11.2018 року), з ТОВ «РСТ СОЛЮШН» (договір постачання №302П від 28.11.2018 року) та з ТОВ «Валс юніті» (договір постачання №4П від 11.01.2019 року) за період, що перевірявся і під час планової перевірки позивача, за наслідками якої винесено оскаржувані в рамках цієї справи податкові повідомлення-рішення.

Зокрема, в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2020р. у справі №160/932/20 зазначено, що судом були досліджені первинні документи, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, які були складені на підставі договорів із зазначеним вище контрагентами позивача, та встановлено, що вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю позивача, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки стосовно виконання умов досліджуваних договорів, неправомірними, оскільки правомірність формування податкового кредиту по вказаним контрагентам підтверджується долученими до матеріалів справи первинними документами. На думку суду, надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують на реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Так, рух активів при здійсненні вище вказаних операцій підтверджується документами про оплату, податковими накладними, укладеними договорами, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та були досліджені судом. Вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Також судом зауважено, що всупереч приписам Розділу І п.2, Розділом ІІ п.5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, податковий орган досліджував ланцюг постачання контрагентів позивача, тобто фактично оцінював діяльність контрагентів позивача, виходячи з наявної податкової інформації без надання оцінки первинним документам. Водночас зібраними у справі доказами не спростував реальність господарський операцій позивача, а відтак спростовуються висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

При цьому, судом з відповідним мотивуванням не взято до уваги посилання контролюючого органу на те, що згідно з наявною податковою інформацією, що міститься в інформаційних базах контролюючого органу, встановлено відсутність у вищезазначених контрагентів позивача власних та орендованих складських приміщень, виробничих фондів, основних засобів, вантажних автомобілів тощо та наявність незначної кількості трудових ресурсів, що є недостатнім для здійснення таких фінансово-господарських операцій; а також те, що вищевказані контрагенти позивача є фігурантами у кримінальних провадженнях, порушених за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України, як підприємства з ознакою фіктивності.

За наведених обставин, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2020р. у справі №160/932/20, яке набрало законної сили, встановлено реальність господарських операцій ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» з контрагентами ТОВ «Сістем Інжинірінг» (договір №138/18П від 05.07.2018 року, договір №6-18СП від 10.04.2018 року), з ТОВ «Спецпоставка» (договір постачання №5ПМ від 04.06.2018 року), з ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна» (договір про надання послуг №7-18СП від 23.05.2018 року), з ТОВ «ТОПСАЙД» (договір надання послуг №8-18СП від 02.07.2018 року), з ТОВ «Транс сервіс +» (договір постачання №228 від 01.11.2018 року), з ТОВ «Олексія ПРО» (договір постачання №1883 від 28.11.2018 року), з ТОВ «РСТ СОЛЮШН» (договір постачання №302П від 28.11.2018 року) та з ТОВ «Валс юніті» (договір постачання №4П від 11.01.2019 року) за період, що перевірявся і під час планової перевірки позивача, за наслідками якої винесено оскаржувані в рамках цієї справи податкові повідомлення-рішення, та підтверджено право позивача на формування податкового кредиту за вищевказаними господарськими операціями, при цьому, відповідно до вищевказаних приписів ч.4 ст.78 КАС України, вищевказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Зважаючи на встановлення рішенням суду, яке набрало законної сили, факту реальність господарських операцій ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» з контрагентами ТОВ «Сістем Інжинірінг» (договір №138/18П від 05.07.2018 року, договір №6-18СП від 10.04.2018 року), з ТОВ «Спецпоставка» (договір постачання №5ПМ від 04.06.2018 року), з ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна» (договір про надання послуг №7-18СП від 23.05.2018 року), з ТОВ «ТОПСАЙД» (договір надання послуг №8-18СП від 02.07.2018 року), з ТОВ «Транс сервіс +» (договір постачання №228 від 01.11.2018 року), з ТОВ «Олексія ПРО» (договір постачання №1883 від 28.11.2018 року), з ТОВ «РСТ СОЛЮШН» (договір постачання №302П від 28.11.2018 року) та з ТОВ «Валс юніті» (договір постачання №4П від 11.01.2019 року) за період, що перевірявся і під час планової перевірки позивача, за наслідками якої винесено оскаржувані в рамках цієї справи податкові повідомлення-рішення, висновки контролюючого органу щодо безпідставності віднесення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, сум витрат за вищевказаними господарськими операціями є протиправним та необґрунтованим, та таким, що спростований рішенням суду в іншій справі, що набрало законної сили.

Відтак, ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» правомірно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, суми витрат за вищевказаними господарськими операціями з контрагентами ТОВ «Сістем Інжинірінг», ТОВ «Спецпоставка», ТОВ «ДЖІ.ТІ.ЕМ-Україна», ТОВ «ТОПСАЙД», ТОВ «Транс сервіс +», ТОВ «Олексія ПРО», ТОВ «РСТ СОЛЮШН» та ТОВ «Валс юніті», а визначення позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2020р. за формою «Р» суми грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 4829282,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 1207320,25грн. є протиправним і, відповідно, вказане податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню та позовні вимоги щодо цієї частини - задоволенню.

Також суд вважає протиправним вище вказане податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2020р. і в іншій частині щодо нарахування позивачеві грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 9943370,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 2485842,75грн., за правовідносинами з іншими контрагентами, а саме: ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком», ТОВ «Мегатрейдинг», з огляду на таке.

Судом встановлено, що протягом періоду, що перевірявся, позивачем було укладено ряд договорів з контрагентами ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком», ТОВ «Мегатрейдинг», а саме:

1) з ТОВ «Дамід ПРО» укладено:

- договір №ДП-05.18 від 01.11.2018р., відповідно до якого ТОВ «Дамід ПРО», як Виконавець, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Замовник, уклали договір про таке: в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується на свій ризик і своїми силами та засобами надати транспортні послуги та послуги спецтехніки відповідно до умов договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість наданих послуг, сукупна вартість яких визначається на підставі підписаних сторонами актів надання послуг, які є невід`ємною частиною договору.

На виконання умов договору ТОВ «Дамід ПРО» надано відповідні послуги, а позивачем здійснено їх оплату. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за грудень 2018 року - червень 2019 року, податкові накладні, рахунки на оплату, акти надання послуг та товарно-транспортні накладні, в яких зазначено за яким маршрутом надавалися послуги транспортного перевезення, автомобілі та причіпи, якими таке перевезення здійснювалося, вага вантажу, а також пункти навантаження та розвантаження і отримувач вантажу. Заборгованість по оплаті наданих послуг станом на 30.09.2019р. по бухгалтерському обліку позивача відсутня.

2) з ТОВ «Ванхеллоу» укладено:

- договір №173/05СП від 14.05.2019р., відповідно до якого ТОВ «Ванхеллоу», як Субпідрядник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Генеральний підрядник, уклали договір про наступне: Генеральний підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи, передбачені додатковими угодами до даного Договору. Згідно з додатковими угодами до цього договору Субпідрядником виконувалися наступні роботи: Додаткова угода №1- роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100; Додаткова угода №2 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100; Додаткова угода №3 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100; Додаткова угода №5 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100; Додаткова угода №6 роботи по об`єкту: «Капітальний ремонт опорної школи №1 по вул. Калинова, 5 в м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області». Місцезнаходження об`єкта: вул. Калинова, 5, м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, 51220; Додаткова угода №7 роботи по об`єкту: «Капітальний ремонт опорної школи №1 по вул. Калинова, 5 в м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області». Місцезнаходження об`єкта: вул. Калинова, 5, м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, 51220; Додаткова угода №8 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткова угода №9 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткова угода №10 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткова угода №11 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткова угода №12 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткова угода №13 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткова угода №14 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел.. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650.

На виконання умов договору ТОВ «Ванхеллоу» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір та додаткові угоди до нього, договірна ціна з розрахунками та локальні кошториси на будівельні роботи і розрахунки загальновиробничих витрат до локальних кошторисів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, відомості ресурсів витрат підрядника, відомості витрачених ресурсів витрат замовника та підрядника, а також акти приймання виконаних будівельних робіт і податкові накладні.

3) з ТОВ «ТОП СТОР» укладено:

- договір №16П від 02.05.2019р., згідно з яким ТОВ «ТОП СТОР», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник на підставі замовлення Покупця зобов`язується передати у власність Покупця матеріали (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Назва, асортимент, кількість, ціна товарів та інше визначається в рахунках-фактурах та/або Специфікаціях, що надані Постачальником.

На виконання умов договору ТОВ «ТОП СТОР» відвантажено замовлений товар. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір, видаткові та податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні із зазначенням автомобілів та тягачів, якими таке перевезення здійснювалося, ваги вантажу, а також адрес пунктів навантаження та розвантаження і отримувачів вантажу.

4) з ТОВ «БК Лотус» укладено:

- договір №418/19 від 25.07.2019р., відповідно до якого ТОВ «БК Лотус», як Субпідрядник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Генеральний підрядник, уклали договір про наступне: Генеральний підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи, передбачені додатковими угодами до даного Договору. Згідно з додатковими угодами до цього договору Субпідрядником виконувалися наступні роботи: Додаткові угоди №1, №2, №3, №4 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Реконструкція комунального закладу спорткомплекс «Дніпровець» за адресою: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи)». Місцезнаходження об`єкта: вул. Набарежна, 1в, сел. Дніпровське, Верхньодніпровський район Дніпропетровської області, 51650; Додаткові угоди №5, №6, №7, №8, №9, №10 та №11 роботи по об`єкту: «ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 - Капітальний ремонт опорної школи №1 по вул. Калинова, 5 в м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області». Місцезнаходження об`єкта: вул. Калинова, 5, м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, 51220.

На виконання умов договору ТОВ «БК Лотус» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір та додаткові угоди до нього, договірна ціна з розрахунками та локальні кошториси на будівельні роботи і розрахунки загальновиробничих витрат до локальних кошторисів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, відомості ресурсів витрат підрядника, відомості витрачених ресурсів витрат замовника та підрядника, а також акти приймання виконаних будівельних робіт і податкові накладні.

5) з ТОВ «Тефі Тес» укладено:

- договір №61/18 від 26.11.2018р., згідно з яким ТОВ «Тефі Тес», як Постачальник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупець, уклали договір про наступне: Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця матеріали (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. До кожної партії Товару Постачальник надає Покупцю належним чином оформлені товаросупровідні документи (видаткова накладна, акти прийому-передачі, товарно-транспортні накладні, рахунок, сертифікат якості та інше). Поставка Товару здійснюється або на складі Постачальника або у місці поставки партії товару, додатково погодженому сторонами договору.

На виконання умов договору ТОВ «Тефі Тес» відвантажено замовлений товар, а позивачем здійснено відповідні оплати. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір та додаткову угоду до нього №1, видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні, оборотно-сальдову відомість за рахунком 631 за грудень 2018 року - лютий 2019 року.

6) з ТОВ «Будівельна пропозиція 2018» укладено:

- договір №5-19СП від 25.02.2019р., відповідно до якого ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», як Субпідрядник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Генеральний підрядник, уклали договір про наступне: Генеральний підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи, передбачені додатковими угодами до даного Договору. Згідно з додатковими угодами до цього договору Субпідрядником виконувалися наступні роботи: Додаткові угоди №1, №2, №6від 25.02.2019р. та №14 від 03.04.2019р. - роботи по об`єкту: «Будівництво амбулаторії на 1-2 лікаря з житлом за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Прядівка, вул. Центральна, 41б». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 41б, с. Прядівка, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51022; Додаткова угода №3, №11 від 25.02.2019р. роботи по об`єкту: «Реконструкція площі Героїв у місті Новомосковську». Місцезнаходження об`єкта: площа Героїв, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200; Додаткові угоди №4, №5, №8, №9, №12, №13 від 25.02.2019р. роботи по об`єкту: «Реконструкція спортивного комплексу та будівель за адресою: вул. Універсальна, 18А у м. Дніпрі». Місцезнаходження об`єкта: вул. Універсальна, 18А у м. Дніпрі; Додаткова угода №7 від 25.02.2019р. роботи по об`єкту: «Будівництво амбулаторії на 1-2 лікаря без житла за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Лобойківка, вул. Пати, 7». Місцезнаходження об`єкта: вул. Пати, 7, с. Лобойківка, Петриківський район, Дніпропетровська область, 51830; Додаткова угода №10 від 06.05.2019р. роботи по об`єкту: «Реконструкція стадіону опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100; Додаткова угода №15 від 06.05.2019р. - роботи по об`єкту: «Будівництво амбулаторії на 1-2 лікаря з житлом за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Адамівка, вул. Нова, 5». Місцезнаходження об`єкта: вул. Нова, 5, с. Адамівка, Криничанський район, Дніпропетровська область, 52334; Додаткова угода №16 від 06.05.2019р. роботи по об`єкту: «Реконструкція опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100.

На виконання умов договору ТОВ «Будівельна пропозиція 2018» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір та додаткові угоди до нього, договірна ціна з розрахунками та локальні кошториси на будівельні роботи і розрахунки загальновиробничих витрат до локальних кошторисів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, відомості ресурсів витрат підрядника, відомості витрачених ресурсів витрат замовника та підрядника, а також акти приймання виконаних будівельних робіт і податкові накладні.

7) з ТОВ «Трейнком» укладено:

- договір №2-19СП від 17.01.2019р., відповідно до якого ТОВ «Трейнком», як Субпідрядник, та ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Генеральний підрядник, уклали договір про наступне: Генеральний підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи, передбачені додатковими угодами до даного Договору. Згідно з додатковими угодами до цього договору Субпідрядником виконувалися наступні роботи: Додаткові угоди №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21 від 04.03.2019р., №22, №23 від 01.04.2019р., №24, №25, №26 від 06.05.2019р. роботи по об`єкту: «Реконструкція опорної школи смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 12, Магдалинівський район, Дніпропетровської області». Місцезнаходження об`єкта: вул. Центральна, 12, смт. Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51100; Додаткова угода №27 від 06.05.2019р. - роботи по об`єкту: «Будівництво амбулаторії на 1-2 лікаря без житла за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, с. Юр`ївка, вул. Вишнева, 61». Місцезнаходження об`єкта: вул. Вишнева, 61, с. Юр`ївка, Юр`ївський район, Дніпропетровська область, 51300.

На виконання умов договору ТОВ «Трейнком» надано послуги (виконано роботи), про що складено відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: договір та додаткові угоди до нього, договірна ціна з розрахунками та локальні кошториси на будівельні роботи і розрахунки загальновиробничих витрат до локальних кошторисів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, відомості ресурсів витрат підрядника, відомості витрачених ресурсів витрат замовника та підрядника, а також акти приймання виконаних будівельних робіт і податкові накладні.

8) з ТОВ «Мегатрейдинг» укладено:

- договір №2ПМ від 23.03.2018р., відповідно до якого ТОВ «Мегатрейдинг», як Постачальник, поставило ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», як Покупцю, матеріали (Товар), а Покупець прийняв товар та оплатив його на умовах даного договору.

На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано відповідні первинні документи, а саме: видаткову накладну №417 від 16.05.2018р., рахунок на оплату №414 від 16.05.2018р. та податкову накладну №185 від 16.05.2018р. Станом на 30.092019р. по бухгалтерському обліку заборгованість за поставлений товар у позивача відсутня.

За наведених обставин, факт здійснення реальних господарських операцій позивачем з ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком» та ТОВ «Мегатрейдинг» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які в повній мірі відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв`язку із здійсненням оплати за отриманий товар, та про факт використання позивачем придбаного товару (робіт, послуг) у власній господарській діяльності.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Контролюючим органом також до суду не надано будь-яких заперечень щодо того, що всі податкові накладні, виписані вищевказаними контрагентами позивача, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому до них не наведено жодних зауважень.

Щодо посилань відповідача на те, що правочини, укладені з цими контрагентами, не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, підтвердженням чого, на думку контролюючого органу, є наявність податкової інформації про відсутність у цих підприємств необхідних для здійснення господарської діяльності трудових та виробничих ресурсів, транспортного, виробничого та торгівельного обладнання, основних засобів, а також складських приміщень тощо суд зазначає, що жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

Відсутність у вказаного контрагенту матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16.

Відносно посилань контролюючого органу на те, що деякі з наданих позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних не містять необхідної інформації в частині щодо конкретної адреси пункту розвантаження, вантажно-розвантажувальних операцій та номерів автомобілів, а деякі із зазначених в них номерів автомобілів відсутні в базі НАІС «ДДАІ», а по господарським операціям з поставки товарів ТОВ «Тефі Тес» взагалі не надано товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.9 ч.2 ст.9 Закону №996 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Водночас, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит та формування валових витрат від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних, оскільки факт відсутності у підприємства товарно-транспортних накладних на поставлений товар або наявність в таких накладних певних недоліків при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права формування податкового кредиту та валових витрат.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

При цьому Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., не встановлюються правила податкового обліку, а лише встановлюються права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). Документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, ТТН та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку.

Відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення, обумовленого договорами, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, тим більше, що товарно-транспортна накладна є обов`язковою саме для підтвердження відомостей про господарську операцію з перевезення товару, в той час, як законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) або допущення недоліків при їх оформленні з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість.

Товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною. Наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 12.06.2018 року у справі №826/11879/13-а, від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16 та від 24.05.2019 року у справі №816/1371/16.

Отже, відсутність товарно-транспортних накладних по господарським операціям позивача з ТОВ «Тефі Тес» щодо постачання останнім на адресу ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» товарів не може слугувати підставою для визнання таких господарських операцій нереальними.

При цьому, суд зауважує, що позивачем, як до перевірки, так і до суду по операціям саме щодо надання послуг транспортного перевезення з ТОВ «Дамід ПРО» на підставі договору №ДП-05.18 від 01.11.2018р. були надані всі товарно-транспортні накладні, в яких зазначено за яким маршрутом надавалися послуги транспортного перевезення, автомобілі та причіпи, якими таке перевезення здійснювалося, вага вантажу, відправник та отримувач вантажу, а також пункти навантаження та розвантаження із вказівкою конкретних адрес пунктів навантаження, при цьому, зазначення у якості адреси пункту розвантаження: «територія Євпаторійської балки в районі пр. Праці м. Дніпро» не може вважатися відсутністю адреси пункту розвантаження, тим більше, що відповідачем жодним чином не спростовано наявність за такою адресою складських (виробничих) приміщень вантажоотримувача, вказаного у цих товарно-транспортних накладних, а саме: ТОВ «Будівельні відходи» (акт перевірки не містить жодних відомостей з цього приводу).

Твердження контролюючого органу про те, що власники вказаних у товарно-транспортних накладних автомобілів згідно з даними податкової звітності ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» та його контрагентів до останніх на роботу не приймалися та, відповідно, нарахування/виплати на користь цих осіб ними не здійснювалося, не можуть вважатися доказами нереальності таких господарських операцій, оскільки взагалі безпідставним є посилання на відсутність трудових відносин власників цих автомобілів з позивачем, оскільки за договором з ТОВ «Дамід ПРО» №ДП-05.18 від 01.11.2018р. ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» було замовником послуг з перевезення, а не їх виконавцем, тому і, відповідно, не повинно було мати трудові відносини з власниками автомобілів, що надавали ці послуги від виконавця за договором - ТОВ «Дамід ПРО», водночас, останнє, не маючи власників цих автомобілів у власному штаті, не позбавлене було можливості залучити їх або за цивільно-правовими договорами, або за договорами оренди їх транспортних засобів, отже, наявність трудових відносин з власниками транспортних засобів задля залучення таких транспортних засобів у господарську операцію з третіми особами не є обов`язковим.

Не спростовує висновків суду про реальність вищевказаних господарських операцій позивача з ТОВ «Дамід ПРО» і довід відповідача про те, що один із зазначених в товарно-транспортних накладних номерів автомобілів відсутній в базі НАІС «ДДАІ», оскільки така помилка (недолік) в товарно-транспортній накладній за наявності інших первинних документів, що в своїй сукупності підтверджують реальність господарської операції, не можу свідчити про її безтоварність, тим паче, що в інших товарно-транспортних накладних (яких значна кількість) такі недоліки відсутні.

Щодо посилань відповідача на те, що правочини, укладені позивачем з контрагентами ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком» та ТОВ «Мегатрейдинг», не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, підтвердженням чого, на думку контролюючого органу, є неможливість встановлення ланцюга постачання придбаного позивачем товару (робіт, послуг) (обрив по ланцюгу постачання), суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом.

Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ та формування витрат за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за поставлені товари (виконані послуги) і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.

Слід зауважити, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Такий висновок узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №К/9901/1349/17.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Наведена правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 31.07.2018р. у справі №817/1339/17 (адміністративне провадження №К/9901/49539/18).

У свою чергу, статтею 61 Конституції України встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив в рішенні у справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Згідно зі ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення ведення податкового обліку.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв`язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.

Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.

Зміст укладених позивачем з ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком» та ТОВ «Мегатрейдинг» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об`єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. В межах спірних правовідносин позивач не складав податкових накладних, а отримував такі податкові накладні від контрагентів та згідно них і формував податковий кредит за відповідні періоди.

При цьому, як на час укладення угод між позивачем та його означеними вище контрагентами, так і на час їх виконання, а також на час розгляду справи судом вказані суб`єкти господарювання знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також є платниками податку на додану вартість, що відповідачем не заперечується.

Виписані цими суб`єктами господарювання податкові накладні на підставі укладених з позивачем договорів оформлені з дотриманням вимог ст.201 Податкового кодексу України та зареєстровані в ЄРПН, що відповідачем не заперечується.

Відповідні податкові зобов`язання та податковий кредит по взаємовідносинам з вказаними контрагентами були задекларовані позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість та з податку на прибуток, що відповідачем не заперечується.

Твердження контролюючого органу у відзиві на позовну заяву та у акті перевірки про наявність кримінальних проваджень, в яких деякі з вищевказаних контрагентів позивача є фігурантами (ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес» та ТОВ «Трейнком»), а також про наявність кримінального провадження, в якому фігурантом є контрагент контрагента позивача (контрагент ТОВ «Мегатрейдинг» - ТОВ «Сабстенд»), не можуть братись судом до уваги як докази нереальності господарських операцій з цими суб`єктами господарювання, оскільки в силу статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. З огляду на викладене, суд вважає, що окремі документи з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності (нереальності) операції.

Крім того, перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами для висновків за результатами перевірок, визначено пунктами 77.8, 78.7 та 83 ПК України. Окремі документи з матеріалів кримінальних проваджень (за виключенням судових рішень), як-то протоколи допиту учасників кримінального провадження, письмові пояснення осіб, постанови слідчих, клопотання прокурорів тощо не віднесені до такого переліку. Відповідно до положень КАС України підстави для висновків суду є відомості отримані судом під час судового засідання, і суд не в праві обґрунтовувати свої рішення окремими твердженнями органів досудового слідства.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 березня 2018 року у справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/170), сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі №21-421а11 та від 22 вересня 2015 року у справі №810/5645/14, а також в постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18).

Суд зазначає, що саме по собі порушення кримінального провадження без доведеності фіскальним органом, на підставі належних та допустимих доказів здійснення контрагентом протиправної, злочинної діяльності, що спрямована на формування необґрунтованої податкової вигоди, та без доведення обізнаності платника податків про незаконний характер діяльності контрагентів, не може бути належним доказом протиправного формування платником податків даних податкового обліку.

Суд наголошує, що у даному випадку вироки суду у вищевказаних кримінальних провадженнях як на час проведення перевірки, так і станом на час розгляду справи судом, відсутні, що відповідачем визнається.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про те, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентами ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком» та ТОВ «Мегатрейдинг», а також правомірно сформовані витрати, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, за рахунок витрат за цими господарськими операціями.

Відтак, визначення позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2020р. за формою «Р» суми грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 9943370,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 2485842,75грн., у зв`язку із протиправністю та необґрунтованістю висновків контролюючого органу про безпідставність формування позивачем витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, за рахунок сум витрат за нереальними господарськими операціями ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» з ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком» та ТОВ «Мегатрейдинг», також є протиправним і, відповідно, вказане податкове повідомлення-рішення в цій частині також підлягає скасуванню, а позовні вимоги щодо цієї частини - задоволенню.

Крім того, зважаючи на встановлення судом правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентами ТОВ «Дамід ПРО», ТОВ «Ванхеллоу», ТОВ «ТОП СТОР», ТОВ «БК Лотус», ТОВ «Тефі Тес», ТОВ «Будівельна пропозиція 2018», ТОВ «Трейнком» та ТОВ «Мегатрейдинг», в ході здійснення вищевказаних реальних господарських операцій, суд також доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість визначення позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2020р. за формою «Р» грошових зобов`язань за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у зв`язку із чим вказане податкове повідомлення-рішення також підлягає скасуванню, а позовні вимоги щодо цієї частини - задоволенню.

Щодо визначення позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2020р. за формою «Р» суми грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 1741155,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 435288,75грн., у зв`язку із висновками контролюючого органу про завищення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» витрат за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. через відсутність їх документального підтвердження, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з приписами п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Як зазначалося вище, приписами п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі - П(С)БО 16 «Витрати») затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.199р. №318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за №27/4248).

Так, пунктом 5 П(С)БО 16 «Витрати» передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Відповідно до п.7 П(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з п.9.4 П(С)БО 16 «Витрати» витрати не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).

Статтею 6 П(С)БО 16 «Витрати» визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до ст.9 П(С)БО 16 «Витрати» не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

9.4 інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).

9.5 витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до

положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Згідно з абз.1 п.137.4 ст.137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Судом встановлено, що ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2018 року (за період з 01.04.2018р. по 30.06.2018р.), згідно з якою загальна сума витрат, яка підлягає врахуванню при визначенні фінансового результату до оподаткування за цей період, становить 55090152,00грн.

Як слідує з акта перевірки від 21.01.2020 року №3115/04-36-05-03/39086059, згідно з наданими до перевірки первинними документами та за даними показників бухгалтерського обліку по рахункам №902 «Собівартість реалізованих товарів», №903 «Собівартість реалізованих послуг», №92 «Адміністративні витрати», №93 «Витрати на збут», №94 «Інші витрати операційної діяльності», №95 «Фінансові витрати» за період з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. загальна сума витрат, яка підлягає врахуванню при визначенні фінансового результату до оподаткування за період з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. (ІІ квартал 2018 року) складає 45417067грн. При цьому, за даними податкових декларацій з податку на прибуток при визначенні фінансового результату до оподаткування за період з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. (ІІ квартал 2018 року) позивачем враховано витрати у розмірі 55090152грн. Таким чином, розбіжність між обсягом фактично наявних витрат за даними первинних документів та бухгалтерського обліку та обсягом таких витрат, врахованих у податковому обліку при визначенні фінансового результату до оподаткування у декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2018 року складає 9673085грн. Зазначена розбіжність, на думку контролюючого органу, обумовлена відсутністю витрат у розмірі 9673085грн. за даними показників бухгалтерського обліку та первинних документів, що, відповідно, призвело до заниження фінансового результату до оподаткування за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085грн.

При цьому, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що зафіксована в акті перевірки різниця між відображенням витрат в бухгалтерському та податковому обліку за ІІ квартал 2018 року виникла в результаті завищення фінансового результату в декларації з податку на прибуток за І квартал 2018 року з метою відображення позитивного результату періоду (при наявних збитках підприємства) та сплати податку на прибуток за І квартал 2018 року у сумі 280884,00грн. Водночас, витрати, включені до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. були фактично понесені у І кварталі 2018 року і при складанні декларації з податку на прибуток за І півріччя 2018 року також були враховані і відображені, при цьому, при співставленні даних бухгалтерського та податкового обліку за півріччя розбіжностей не встановлено. Отже, заниження податку саме за звітний період (а він наростаючий квартал, півріччя, три квартали, рік) у цьому випадку не відбувається. Також представником позивача зауважено, що попередньою документальною плановою перевіркою підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р., за наслідками якої складено акт від 24.07.2018р. №40189/04-36-14-02/39086059, не було встановлено факту відсутності будь-яких первинних документів за період І квартал 2018 року. Крім того, представник позивача наголосив, що, з метою уточнення показників податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» було подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року з відмітками «Уточнююча». Таким чином, за перший квартал 2018 року відображено фінансовий результат до оподаткування зі знаком «-» (збиток), що не призводить до виникнення об`єкта оподаткування, та податок на прибуток не нараховується. За перше півріччя наростаючим підсумком фінансовий результат не змінився.

Судом встановлено, що відповідно до акта перевірки №3115/04-36-05-03/39086059 від 21.01.2020 року І квартал 2018 року не був періодом, що перевірявся цією перевіркою, водночас, відповідач роблячи в цьому акті перевірки висновок про завищення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» витрат за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. через відсутність їх документального підтвердження, не зазначив які саме первинні документи та їх дані не відповідають даним бухгалтерського обліку та по яким саме контрагентам виникла така розбіжність при визначенні витрат під час перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, що не дає можливості конкретно визначити за якими саме операціями наявне документальне підтвердження витрат, а за якими ні, та відповідно перевірите це у судовому порядку.

В свою чергу, позивач стверджує, що на підтвердження понесених витрат у І кварталі 2018 року, які фактично включені до декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2018 року, до попередньої перевірки, яка охоплювала І квартал 2018 року, були надані всі необхідні первинні документи і висновків щодо відсутності певних документів з цього приводу акт попередньої перевірки не містить, а ті висновки цього акта перевірки, що стосувалися заниження позивачем, зокрема, податку на прибуток, та винесені на підставі цього податкові повідомлення-рішення, були оскаржені у судовому порядку та скасовані рішенням суду, що набрало законної сили.

Так, судом встановлено, що попередньою документальною плановою перевіркою підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р., за наслідками якої складено акт від 24.07.2018р. №40189/04-36-14-02/39086059, копія якого долучена до матеріалів справи, було також охоплено період І квартал 2018 року.

Згідно з висновками акта перевірки від 24.07.2018р. №40189/04-36-14-02/39086059 цією перевіркою, зокрема, було встановлено, що ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» в порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України завищено витрати у бухгалтерському обліку та, відповідно, занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності всього у сумі 10916365грн. в т.ч.: за 2015 рік на суму 1150881грн., за 2016 рік у сумі 474 965грн., за 2017 рік у сумі 7199909грн., за І квартал 2018 року у сумі 2090610грн.

Винесені на підставі акта перевірки від 24.07.2018р. №40189/04-36-14-02/39086059 податкові повідомлення-рішення від 05.11.2018р. №, №, № були оскаржені ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» у судовому порядку та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2019р. у справі №160/8661/18, яке набрало законної сили, визнані протиправними та скасовані.

Судом також встановлено, що дійсно 01.04.2021р. ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» було подано Уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року, що підтверджується відповідними Квитанціями №2, про їх прийняття контролюючим органом, згідно з якими за перший квартал 2018 року відображено фінансовий результат до оподаткування зі знаком «-» (збиток), що не призводить до виникнення об`єкта оподаткування, та податок на прибуток не нараховується, і за перше півріччя наростаючим підсумком фінансовий результат не змінився.

Так, абз.1 п.50.1 ст.50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

При цьому, згідно з п.50.3 ст.50 ПК України, у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Зважаючи на те, що відповідач, роблячи в акті перевірки від 21.01.2020 року №3115/04-36-05-03/39086059, за яким винесено спірні податкові повідомлення-рішення, висновок про завищення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» витрат за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. через відсутність їх документального підтвердження, не зазначив які саме первинні документи та їх дані не відповідають даним бухгалтерського обліку та по яким саме контрагентам виникла така розбіжність при визначенні витрат під час перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, що унеможливлює конкретне визначення за якими саме операціями наявне документальне підтвердження витрат, а за якими ні, та, відповідно, перевірите це у судовому порядку, водночас, позивач стверджує, що частина витрат, що була врахована ним у складі витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, за ІІ квартал 2018 року фактично була понесена у І кварталі 2018 року і всі первинні документи, що підтверджують такі витрати, є в наявності та надавалися до попередньої перевірки, якою охоплювався період І квартал 2018 року, при цьому, висновки такої перевірки щодо завищення позивачем у І кварталі 2018 року витрат у бухгалтерському обліку на суму 2090610грн., та видані на підставі такого висновку податкові повідомлення рішення визнанні у судовому порядку протиправними та скасовані, при цьому, не зазначення в акті перевірки від 21.01.2020 року №3115/04-36-05-03/39086059 по яким саме контрагентам виникла розбіжність при визначенні витрат під час перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку не дає можливості пересвідчитися чи враховував відповідач у складі непідтверджених витрат ІІ кварталу 2018 року ті витрати, що фактично були понесені у І кварталі 2018 року і не були визнані контролюючим органом за результатами попередньої перевірки, податкові повідомлення-рішення за якою скасовані у судовому порядку, а також зважаючи на те, що позивачем з метою уточнення показників податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року було подано Уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року та за І півріччя 2018 року, згідно з якими за перший квартал 2018 року відображено фінансовий результат до оподаткування зі знаком «-» (збиток), що не призводить до виникнення об`єкта оподаткування, та податок на прибуток не нараховується, і за перше півріччя наростаючим підсумком фінансовий результат не змінився, і подання таких уточнюючих декларацій у розумінні вищенаведених приписів п.50.3 ст.50 ПК України надає контролюючому органу право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період, водночас, суд позбавлений можливості підміняти собою фіскальний орган та самостійно здійснювати перевірку первинних документів, що не були предметом дослідження під час перевірки, податкові повідомлення-рішення за наслідками якої є предметом судового оскарження, водночас, такі документи мають вирішальне значення для правильності висновків контролюючого органу щодо наявності/відсутності документального підтвердження понесених платником податків витрат, суд доходить висновку про передчасність тверджень відповідача про завищення ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ» витрат за ІІ квартал 2018 року на суму 9673085,00грн. через відсутність їх документального підтвердження, та, відповідно про протиправність нарахування позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2020р. за формою «Р» суми грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 1741155,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 435288,75грн. у зв`язку із такими передчасними висновками контролюючого органу.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2020р. за формою «Р» є повністю протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21020,00грн., понесені позивачем при зверненні до суду із цим позовом, підлягають стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» (, місцезнаходження: вул. Любарського, буд.143, офіс 215, м. Дніпро, 49098) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Р» від 07.05.2020р. № та №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49000) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» (, місцезнаходження: вул. Любарського, буд.143, офіс 215, м. Дніпро, 49098) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 21020,00грн. (двадцять одну тисячу двадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 травня 2021 року.

Суддя: О.М. Турова