Справа № 120/2914/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2914/19-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

22 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, залишеним у силі постановою Верховного Суду від 06.01.2021 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України у Вінницькій області та зобов`язано здійснити перерахунок, нарахування та виплату військовослужбовцю ОСОБА_1 матеріального та грошового забезпечення всіх видів за посадою, яку він займав до зарахування у розпорядження, з урахуванням сум, що були виплачені відповідачем у період з березня 2017 року по липень 2018 року.

3. 19.02.2021 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених, на думку позивача, Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, яке набрало законної сили 06.01.2021 року.

4. Окремою ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року заяву позивача задоволено частково, вказано на протиправність дій, вчинених Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року та зобов`язано вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли відповідному порушенню закону.

5. 27.05.2021 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених, на думку позивача, Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, яке набрало законної сили 06.01.2021 року та окремої ухвали суду від 05.05.2021 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. 07 червня 2021 року Вінницький окружний адміністративний суд окремою ухвалою заяву ОСОБА_1 задовольнив.

7. Постановлено окрему ухвалу, якою вказано на протиправність дій, вчинених Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року, що полягають у неповному нарахуванні та невиплаті військовослужбовцю ОСОБА_1 належного матеріального та грошового забезпечення в період з 16.03.2017 року по 06.01.2021 року.

8. Зобов`язано Управління Служби безпеки України у Вінницькій області усунути порушення шляхом встановлення граничних розмірів (максимальних) надбавок, доплат, квот та виплат ОСОБА_1 по посаді начальника сектору регіонального органу (35 тарифний розряд) згідно з Постановою КМУ №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої Наказом СБУ від 10.04.2018 року № 515/ДСК та Наказом СБУ від 15.02.2021 року № 155/ДСК "Про впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України з 01.03.2021 року" за період з 16 березня 2017 року по 6 січня 2021 року, а саме за наступним розрахунком місячного грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 6 630 грн.;

- оклад за військовим званням -1 410 грн.;

- надбавка за вислугу років 2983,50 грн. (45%);

- надбавка за особливості проходження служби - 11023,50грн. (100%);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 994,50 грн. (15%);

- доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності - 331,50 грн. (5%);

- преміювання - 6 165,90 грн. (93%).

9. Зобов`язано Управління Служби безпеки України у Вінницькій області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріального та грошового забезпечення всіх видів за посадою начальника сектору регіонального органу, за період з 16 березня 2017 року по 06 січня 2021 року, з урахуванням сум, що вже були виплачені відповідачем та повідомити Вінницький окружний адміністративний суд про вжиті заходи не пізніше 10 (десяти) днів після надходження окремої ухвали.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Апелянт УСБУ у Вінницькій області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким скасувати окрему ухвалу та відмовити в задоволенні заяви.

11. Апелянт зазначив, що ними здійснено перерахунок матеріального та грошового забезпечення позивача у відповідності до норм чинного законодавства, тому вважає рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року та окрему ухвалу суду від 05.05.2021 року виконаними в повному обсязі.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Станом на день розгляду поданої позивачем заяви, останній зазначив, що апелянт порушує його законні права та інтереси, ухиляючись від виконання дій зобов`язального характеру.

13. Задовольняючи позов ОСОБА_1 у справі № 120/2914/19-а, суд вказав на необхідність здійснення перерахунку, нарахування та виплати позивачу матеріального та грошового забезпечення всіх видів за посадою, яку він займав до зарахування у розпорядження, з урахуванням сум, що були виплачені відповідачем у період з березня 2017 року по липень 2018 року.

14. Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 04.01.2021 року зробив свій висновок щодо поширення на позивача Інструкції № 515/дск від 10.04.2018 року, яка замінила Інструкцію № 35/дск, зазначивши, що, спірні правовідносини у цій справі виникли 16.03.2017 року із прийняттям відповідачем наказу № 50-ос про зарахування позивача розпорядження відповідного начальника, коли умови щодо виплати йому грошового забезпечення регулювалися Інструкцією № 35/ДСК, на яку містять посилання у вказаному наказі.

15. Проте апелянт не виплачував позивачеві грошове забезпечення у повному розмірі після зарахування його у розпорядження начальника у березні 2017 року і така його бездіяльність мала триваючий характер.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

17. Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

18. Крім того, за частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

19. Відповідно до приписів статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

20. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

21. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

22. У рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

23. З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

24. Так, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

25. Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

26. Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

28. Процесуальним законодавством передбачено наступні види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

29. Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

30. Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

31. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

32. Заява ОСОБА_1 щодо неналежного виконання апелянтом рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року , яке набрало законної сили 06.01.2021 року фактично обґрунтовуються протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача, які полягають у невиконанні вказаного судового рішення, тобто спрямовані на досягнення результатів, передбачених статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

33. Відповідно до ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов , що сприяли порушенню закону.

34. В даній справі суд першої інстанції виніс окрему ухвалу, якою зобов`язав апелянта зробити перерахунок та виплату належних заявнику сум. що не є правильним, так як ці питання повинні вирішуватися в межах виконавчого провадження по виконанню рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року .

35. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №520/11829/17 та від 31 липня 2019 року у справі № 803/688/18.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

36 . Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

37. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

38. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

39. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

40. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

41. Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

42. Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми. Таким чином, важливим є визначити, чи належним чином національні органи влади використали свою свободу повноважень, звинувативши заявника у наклепі чи зловживанні посадовим становищем. Рішення у справі Ляшко проти України (Lyashko v. Ukraine) від 10 серпня 2006 р., Заява № 21040/02, п.47.

43. Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах Лобо Мачадо проти Португалії (Lobo Machado v. Portugal) і Фермьойлєн проти Бєльгії (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі Нідерост-Губер проти Швейцарії (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

44. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

45. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

46 . З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування окремої ухвали суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених УСБУ у Вінницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.