Справа № 640/16644/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Донець В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Справа № 640/16644/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2021 року у справі

за позовом публічного акціонерного товариства

«Національна суспільна телерадіокомпанія Україна»

до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги

на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю

«Гарант Груп Інвест»

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Груп Інвест» про визнання протиправною та скасування постанови від 08.07.2020 про накладення штрафу, що винесена старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. у межах виконавчого провадження № 62395105.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2021 року позову задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції, зокрема установив, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано неправомірними дії державного виконавця щодо винесення вимоги про обов`язок позивача виконати наказ Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 № 910/15250/18 у межах ВП № 62395105, а таку вимогу - незаконною.

З огляду на це, враховуючи, що спірний штраф на позивача накладено саме у зв`язку з невиконанням такої вимоги державного виконавця, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної позивачем постанови та наявність підстав для її скасування.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні) у десятиденний строк, установлений для виконання наказу суду, такий виконавчий документ не було виконано, що на переконання апелянта є достатньою підставою для накладення на нього спірного штрафу.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 було відкрито апеляційне провадження у даній справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, у своєму відзиві позивач звертає увагу на те, що він, вважаючи протиправною вимогу державного виконавця щодо виконання наказу суду у виконавчому провадженні № 62395105 через її невідповідність змісту та сутності такого наказу, оскаржив відповідні дії державного виконавця і саму вимогу в судовому порядку в межах установленого йому 10-денного строку для виконання покладених на нього обов`язків.

Третьою особою подано письмові пояснення в цій справі, в яких ТОВ «Гарант Груп Інвест» підтримує апеляційну скаргу відповідача та наполягає на правомірності застосування до позивача спірних штрафних санкцій.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 витребувано додаткові докази та продовжено строк розгляду цієї справи.

16.07.2021 до суду від відповідача надійшли додаткові докази.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/15250/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 та постановою Верховного Суду від 19.05.2020, було зобов`язано ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» виконати свої зобов`язання, визначені пунктом 2.1.7 договору від 10.12.2002 №001/Б про дольову участь у будівництві житлового комплексу (в редакції додатку від 28.02.2014 № 4), а саме затвердити проєкт «Будівництво житлового комплексу з підземним авто паркінгом, офісними приміщеннями та закладами по обслуговуванню населення по вул. Леоніда Первомайського, 5-Б у Печерському районі м. Києва».

Для примусового виконання вказаного судового рішення видано наказ від 30.01.2020 № 910/15250/18.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. прийнято постанови від 22.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62395105 на підставі виконавчого листа Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 № 910/15250/18 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. сформовано вимогу від 22.06.2020 №62395105/26, яка направлена боржнику разом з проєктом наказу «Про затвердження проекту: «Будівництво житлового комплексу з підземним автопаркінгом, офісними приміщеннями та закладами по обслуговуванню населення на вул. Леоніда Первомайського, 5-Б у печерському районі м. Києва» (коригування)».

01.07.2020 позивачем подано до Господарського суду м. Києва скаргу на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 у справі №910/15250/18 призначено розгляд скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

08.07.2020 копія вказаної скарги ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 01.07.2020 отримана відповідачем.

08.07.2020 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. прийнято постанову у виконавчому провадженні № 62395105 про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.08.2020 у справі №910/15250/18 відмовлено в задоволенні скарги ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Постановою Північного апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 910/15250/18 ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.08.2020 скасовано, скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» задоволено частково:

- визнано дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. щодо винесення вимоги виконавця від 22.06.2020 № 62395105/26 у ВП № 62395105 - неправомірними в частині додатку № 1 до вимоги виконавця від 22.06.2020 № 62395105/26 у ВП № 62395105;

- визнано незаконною вимогу державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. від 22.06.2020 № 62395105/26 у ВП № 62395105 в частині додатку № 1 до вимоги виконавця від 22.06.2020 № 62395105/26 у ВП № 62395105;

- зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. скасувати винесену у виконавчому провадженні ВП № 62395105 вимогу виконавця від 22.06.2020 № 62395105/26 в частині додатку №1 до вимоги виконавця від 22.06.2020 № 62395105/26 у ВП № 62395105.

Позивач, вважаючи протиправною вищевказану постанову державного виконавця про накладення на нього штрафу, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404-VIII установлено, що в разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством на державного виконавця покладено зобов`язання забезпечувати повне та своєчасне виконання боржником своїх обов`язків у межах виконавчого провадження та вживати відповідні заходи реагування, зокрема, у вигляді накладення штрафу в разі їх невиконання.

Разом з тим, застосування до боржника таких штрафних санкцій можливе за відсутності поважних причин, які фактично унеможливили своєчасне та повне виконання ним своїх обов`язків.

При цьому, такі причини повинні своєчасно повідомлятися боржником державному виконавцю і підлягають доведенню перед судом, оскільки входять до предмета доказування у справах цієї категорії.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що винесенню державним виконавцем оспорюваної позивачем у цій справі постанови про накладення на нього штрафу передувало складання вимоги щодо необхідності виконання відповідного судового наказу (виконавчого документа), яка у межах 10-денного строку з дня її отримання була оскаржена позивачем до суду та в наступному визнана судом незаконною.

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що в судовому рішенні у справі № 910/15250/18, яке набрало законної сили, встановлено, що у вказаній вимогі державним виконавцем визначено позивачу спосіб виконання рішення суду, який не міститься у виконавчому документі та не був встановлений у порядку частин першої-третьої статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, у судовому рішенні у вказаній справі суд зазначив, що державний виконавець не наділений повноваженнями самостійного визначати спосіб виконання рішення суду, а лише має право звернутися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, що в цьому випадку ним здійснено не було.

Разом з тим, враховуючи, що винесення державним виконавцем вищевказаної вимоги та оспорюваної у цій справі постанови про накладення на позивача штрафу взаємопов`язані та мають причинно-наслідкове значення, апеляційний суд вважає, що рішення апеляційного суду у зазначеній справі № 910/15250/18, відповідно до ст. 78 КАС України, є преюдиціальним для вирішення цієї справи.

Крім того, у своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано доказів невиконання позивачем наказу суду, що є виконавчим документом у ВП № 62395105, саме у спосіб, визначений таким наказом, а не вимогою державного виконавця.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі щодо протиправності постанови від 08.07.2020 ВП № 62395105 про накладення на позивача, необхідність її скасування та задоволення позову в цій справі.

Доводи апелянта про те, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні) у десятиденний строк, установлений для виконання наказу суду, такий виконавчий документ не було виконано, що на переконання апелянта є достатньою підставою для накладення на нього спірного штрафу, судова колегія відхиляє з підстав, наведених вище.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. .

Таким чином, апеляційна скарга Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, судові витрати, які були понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20.07.2021.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

А.Г. Степанюк