Справа № 200/5148/21
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 р. Справа№200/5148/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов адміністративний ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправними дії щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання в Селидівському гірничному технікумі з 01 вересня 1975 року по 30 червня 1979 року та часу проходження строкової військової служби з 02 листопада 1979 року по 09 листопада 1981 року;

- зобов`язання повторно розглянути заяву щодо перерахунку пенсії від 07 квітня 2021 року з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення у престижності шахтарської праці», у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період навчання в Селидівському гірничному технікумі з 01 вересня 1975 року по 30 червня 1979 року та часу проходження строкової військової служби з 02 листопада 1979 року по 09 листопада 1981 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при призначенні пенсії позивачу протиправно не зарахував до пільгового стажу певні періоди, чим порушує конституційні права позивача.

02 червня 2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунування своє позиції зазначив, що згідно з Законом України «Про професійну-технічну освіту» час навчання зараховується до спеціального стажу, що дає право на пільги тільки у тому випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, у зв`язку з чи у управління не має законних підстав для зарахування періоду навчання до пільгового стажу за Списком №1, крім того вказав, що період проходження військової служби зараховується лише в тому випадку, якщо на момент призову на строкову службу, особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим підстав для зарахування періоуд проходження військової служби до пільгового стажу управління відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справ (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання о 10 год. 00 хв. 21 червня 2021 року повторно витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті о 09 год. 00 хв. 26 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року допущено заміну Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ).

У судове засідання 26 липня 2021 року сторони явку своїх представників не забезпечили, докази належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи наявні в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що пдітверджуєтсья паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 Жовтневим РВ Маріупольського МУ України в Донецькій області. (а.с.8-12)

Позивач перебуває на обліку в Маріупольсько об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.05.2010.

Листом від 19.04.2021 № 1628-1561/Н-02/8-0580/21 Маріупольське ОУПФУ Донецької області повідомило, що період навчання не зарахований до пільгового стажу відповідно до ст.. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту». Разом з цим вказує, що час проходження військової служби надав право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з розрахунком стажу (Форма РС-право) позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди з 01.09.1975 по 30.06.1979 та з 02.11.1979 по 09.11.1981.

Листом від 22.04.2021 № 1728-1807/Н-02/8-0580/21 Маріупольське ОУПФУ Донецької області повідомило, що період проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981 зарахований до страхового стажу за загальними умовами.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству та з цих підстав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання, суд зазначає наступне.

Згідно з дипломом серії НОМЕР_2 позивач в 1975 році вступив до Селидівського гірничого технікуму та в 1979 році закінчив повний курс по спеціальності будівництво гірничих підприємств.

З розрахунку до стажу відповідача Форма РС-право вбачається, що період навчання позивача з 01.09.1975 по 30.06.1979 не зараховано до його пільгового стажу.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 у період з 26.03.1979 по 29.04.1979 проходив виробничу практику на ділянці підготовчих робіт № 2.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту`професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище- агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_2 , позивач навчався в Селидівському гірничому технікумі у період 1975-1979 р.р. за спеціальністю «будівництво гірничих підприємств», закінчив навчання 30 червня 1979 року. Вказаний диплом є державного зразка та відноситься до професійно-технічної освіти.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодного доказу того, що даний навчальний заклад не відноситься до професійно-технічного навчального закладу.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно записів у трудовій книжці позивач 01.08.1979 був прийнятий підземним гірничим майстром та направлений на ділянку підготовчих робіт №2 в Красноармійському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля шахта «Україна», тобто між днем закінчення навчального закладу та днем працевлаштування пройшло менше трьох місяців, а тому відповідач зобов`язаний був зарахувати період навчання позивача до пільгового стажу роботи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду навчання у Селидівському гірничому технікумі.

Щодо періоду проходження військової служби в Радянській Армії з 02.11.1979 по 09.11.1981.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_4 , позивач з 02.11.1979 по 09.11.1981 проходив строкову військову службу в лавах Радянської Армії, що також підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 .

При цьому, суд зазначає, що безпосередньо до військової служби позивач працював у Красноармійському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля шахта «Україна» підземним гірничим майстром на ділянці підготовчих робіт, зайнятий повний робочий день на підземних роботах, яка передбачена Списком №1 та це підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Після військової служби Позивач теж працював по професії, передбаченої Списком № 1, а саме - підземним гірничим майстром на ділянці шахтного транспорта №2, тому період служби в Радянській армії (збройних силах України) з 02.11.1979 по 09.11.1981 повинен бути також зарахований відповідачем до пільгового трудового стажу за Списком № 1, з наступних підстав.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Такі положення узгоджуються з приписами частини першої статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

В розумінні вищезазначених норм законодавства, позивач мав би право на зарахування до його пільгового стажу часу проходження служби в Радянській армії з 02.11.1979 по 09.11.1981 у тому випадку якщо б на момент призову на строкову військову службу позивач навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки судом встановлено, що позивач безпосередньо до військової строкової служби та після військової строкової служби працював за професією, передбаченою Списком №1, тому період служби в Радянській армії (збройних силах України) 02.11.1979 по 09.11.1981 повинен бути також зарахований відповідачем до пільгового трудового стажу за Списком № 1.

Згідно ст. 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За змістом абз. 3 ч. 1 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи , стаж роботи позивача за Списком №1 складає більше 15 років та відповідно дає право позивачу на перерахунок пенсії відповідно дост. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, стаж роботи позивача за Списком №1 з повним робочим днем під землею складає більше 15 років та відповідно дає право позивачу на перерахунок пенсії відповідно дост. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач звернувся з заявою до відповідача з питання перерахунку пенсії зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 01.09.1975 по 30.06.1979 та з 02.11.1979 по 09.11.1981 з урахуванням положень ст.. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»

Відповідач відмовляючи в задоволенні заяви не зарахував спірний стажу роботи позивача саме до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст. 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача саме до стажу роботи на підземних роботах, який дає право на пенсію на підставі ст. 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Суд зазначає, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1975 по 30.06.1979 та часу проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву щодо перерахунку пенсії від 07.04.2021 з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1975 по 30.06.1979 та часу проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981.

Щодо розподілу судових витрат.

Разом з позовною заявою надано квитанцію № 0.0..1 від 26.04.2021 про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1975 по 30.06.1979 та часу проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) щодо перерахунку пенсії від 07.04.2021 з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1975 по 30.06.1979 та часу проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 09.11.1981.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на корсить ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки:http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова