Справа № 522/8952/21
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/8952/21
Провадження №2-а/522/252/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України капралу поліції Гальчинського Дмитра Івановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 20.05.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України капралу поліції Гальчинського Дмитра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивач просить суд визнати дії інспектора роти №3 1-го батальйону ЦПП в Одеській області капрала поліції Гальчинського Д.І. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати Постанову серії ДПО18 №615351 від 15.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та провадження у даній справі - закрити.

В обґрунтування позову вказано, що 15.05.2021 року він, рухався на автомобілі Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , та під час руху відчув незвичайний звук роботи двигуна, з метою уникнення небезпеки створення аварійної ситуації, був змушений зробити вимушену зупинку на узбіччі проспекту, увімкнувши аварійну сигналізацію, та викликав евакуатор. До нього підійшов патрульний Гальчинський Д.І. та повідомив, що він порушує ПДР, на що позивач намагався пояснити останньому причини вимушеної зупинки. Щоб не заважати іншим учасникам руху, незважаючи на технічні неполадки свого автомобіля, здолав коротку відстань для очікування евакуатора на острівці безпеки. Відразу до нього підійшов той самий поліцейський Гальчинський Д.І. та повідомив, що він здійснив виїзд на острівець безпеки, перетнувши при цьому д/р 1.3 суцільна лінія, чим порушив вимоги пп.8.5.1 ПДР, після чого інспектором роти №3 1-го батальйону УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Гальчинським Д.І. було винесено постанову серії ДПО18 №615351 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Між тим із вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною. Посилався на те, що в порушення ст.ст.276, 280 КУпАП відповідач розглянув справу за місцем вчинення правопорушення, не надав можливості позивачеві скористуватися в повній мірі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, йому не було надано можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Позивач вважає, що протокол складено з порушеннями діючого законодавства, без з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду з зазначеним позовом. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за перетин суцільної лінії, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Матеріали позову суддя отримала 21.05.2021 року.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року позов було залишено без руху. Недоліки позову були усунуті позивачем 27.05.2021 року та надано до суду докази про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року провадження у справі відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.06.2021 року.

08.06.2021 року ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю.

Також, 08.06.2021 року ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив під час ухвалення рішення вирішити питання щодо судових витрат.

09.06.2021 року представник УПП в Одеській області ДПП на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив залучити УПП в Одеській області ДПП до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача. Зазначене клопотання просив розглядати за відсутністю представника УПП в Одеській області ДПП.

У судове засідання призначене на 10.06.2021 року не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви сторін щодо розгляду справи за їх відсутністю.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року у задоволенні заяви представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - відмовлено. Залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України (м.Києв вул. Федора Ернста,3, або, 65114, м.Одеса вул. Ак.Корольова, 5) у якості співвідповідача до участі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України капралу поліції Гальчинського Дмитра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Розгляд справи відкладено на 07.07.2021 року.

У судове засідання призначене на 07.07.2021 року сторони не з`явилися, представник ДПП НП України на електронну адресу суду надав клопотання про перенесення розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 16.07.2021 року.

15.07.2021 року представник ДПП НП України надав суду відзив, в якому зазначено, що 15.05.2021 року в ході виконання службових обов`язків поліцейським Гальчинсським Д.І. за адресою: м.Одеса, просп.Гагаріна, 16/1 було виявлено транспортний засіб Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи зазначеним засобом порушив вимоги дорожньої розмітки проїзної частини дороги під час здійснення виїзду на острівець безпеки, що відповідно є порушенням п.п.8.5.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення ним вимог ч.1 ст.122 КУпАП. Відеозапис подій вівся за допомогою портативного нагрудного відео реєстратора, про що зазначено у відповідних графах постанови про накладення адміністративного стягнення. Проте позивачем в обґрунтування свого позову не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували факт перетину ним суцільної лінії. Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, та винесена на підставі та в порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставними, необґрунтованими, вважає, що позивач надавши позов, намагається уникнути встановленої законом відповідальності, у зв`язку з чим, просив суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити. Крім того до відзиву ДПП було долучено диск з фотоматеріалами даної події. Вважають, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Разом з відзивом 15.07.2021 року представником ДПП НП України було надано заяву, в якій просив визнати поважним пропуск строків на подання відзиву на позовну заяву по даній справі та прийнятий поданий представником ДПП відзив.

У судове засідання призначене на 16.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, представник ДПП НП України на електронну адресу суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за відсутністю представника Департаменту.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 21.07.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.05.2021 року ОСОБА_1 поліцейським 2 взводу 3 роти батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП капралом поліції Гальчинським Д.І. за постановою серія ДПО18 №615351 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

У постанові серії ДПО18 №615351 від 15.05.2021 року зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , 15.05.2021 року о 17.35 год., в м.Одесі, по просп.Гагаріна, 16/1, здійснив виїзд на острівець безпеки, перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.3 суцільна лінія, чим порушив вимоги пп.8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного нагрудного відео реєстратора поліцейського (відеозапис 4 ?, 4 , 4 , 4 та відеозаписом з реєстратора службового транспортного засобу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.1.10 ПДР, острівець безпеки - технічний засіб регулювання дорожнього руху на наземних пішохідних переходах, конструктивно виділений над проїзною частиною дороги та призначений як захисний елемент для зупинки пішоходів під час переходу проїзної частини дороги. До острівця безпеки належить частина розділювальної смуги, через яку пролягає пішохідний перехід.

Острівці безпеки створюються на дорогах з інтенсивним рухом для створення захисного простору (безпечного інтервалу) між пішоходами та транспортними засобами. Позначаються розміткою 1.16.4.

Пунктом 2.3 ПДР, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору, швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.5 ПДР, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до пп.8.5.1 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно п.34.1 ПДР, горизонтальна розмітка має білий колір.

Відповідно до п.5.3 ДСТУ 2587-2010 основне призначення розмітки - забезпечення візуальної орієнтації учасників дорожнього руху у разі вибору траєкторії, напрямку і режимів руху в різних дорожніх умовах. Розмітка повинна бути видима як у світлу, так і в темну пору доби на відстані , що забезпечує безпеку руху.

Положенням ч.1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів».

Як вбачається з відеозапису події, долученому до матеріалів справи, водій транспортного засобу порушив вимоги дорожньої розмітки проїзної частини дороги при виїзді на острівець безпеки, чим порушив Правила дорожнього руху.

Інспектор на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» представився позивачу, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» та п.2.4.а ПДР України, на що водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п.8.5.1 ПДР, відповідність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейський повідомив про це водія, ознайомив з правами особи, яка притягається до відповідальності, статтею 63 Конституції України, запитав чи бажає водій скористатися будь-яким із прав, на що водій відповів, що бажає ознайомитися з наявними доказами вчинення правопорушення та скористатися правовою допомогою адвоката.

З відзиву та відеозапису вбачається, що поліцейський не заперечував щодо виявлення бажання позивача реалізувати свої права та продемонстрував відеозапис вчиненого ним адміністративного правопорушення, роз`яснив його право на оскарження дій поліцейських до вищестоящого органу або до суду, на вимогу позивача для ознайомлення надав йому своє службове посвідчення.

Позивач в усній формі повідомив, що має бажання скористатися правовою допомогою адвоката, на що йому була дана така можливість, але позивачем на місце вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи відповідного адвоката викликано не було, клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із залученням адвоката позивач не надав.

Після чого поліцейський розпочав розгляд справи під час якого повідомив дату, час та місце розгляду справи, наголосив на тому, що позивачу було роз`яснено права передбачені ст..63 Конституції України та ст.168 КУпАП, надано для ознайомлення відеодокази вчиненого адміністративного правопорушення, та повідомив, що докази вчинення ним адміністративного правопорушення будуть долучені до матеріалів справи.

В подальшому, дослідивши докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським було складено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своєму позові, як на підставу скасування постанови, позивач посилається на те, що, розглянувши справу на місці вчинення правопорушення, інспектором було порушено його право на правову допомогу. Проте, з таким твердженням не можливо погодитись, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного відео реєстратора поліцейського та роздруківкою файлів (фото), які долучені до матеріалів справи.

Таким чином, позивачем суду не було надано належних та допустимих доказів щодо спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме того, що ним не було порушено вимог дорожньої розмітки проїздної частини дороги при виїзді на острівець безпеки по просп.Гагаріна, 16/1 в м.Одесі.

В свою чергу, стороною відповідача надано стоп-кадри та відеозаписи, які повністю підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються доказами наданими відповідачем.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.80, 81, 121-126, 127-1 - 129, ч.ч.1, 2, 3, і 4 ст.130 і ст.139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 р. №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

У відповідності до п.9 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

У відповідності до п.10 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.11 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до п.5 ч.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст.285 КУпАП). Копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затверджені Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

Тобто під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, аналіз діючих законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення та без складання протоколу.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем було надано до суду докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно із рішенням ЄСПЛ у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №615351 від 15.05.2021 року поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП капрал поліції Гальчинський Д.І. діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст.9, ч.1 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України капралу поліції Гальчинського Дмитра Івановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 21.07.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.