Справа № 640/13973/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 липня 2021 року м. Київ № 640/13973/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком»
до 1. Комісії України по запасах корисних копалин, 2. Державної служби геології та надр України
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Еліком» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України, з вимогами:

- визнати бездіяльність Державної комісії України по запасах корисних копалин та Державної служби геології та надр України щодо невжиття дій зі скасування протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копали при Державній службі геології та надр № 3964 від 13.06.2017 протиправною;

- зобов`язати Державну комісію України по запасах корисних копалин скасувати Протокол № 3964 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 13.06.2017 про розгляд матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища вапняків як окремого об`єкту надрокористування в Апостолівському районі Дніпропетровської області, поданих на розгляд товариством з обмеженою відповідальністю «Ферромет1». Державний реєстраційний номер У-17-305/1;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України скасувати рішення щодо введення в дію Протоколу № 3964 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копали від 13.06.2017 про розгляд матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища вапняків як окремого об`єкту надрокористування в Апостолівському районі Дніпропетровської області, поданих на розгляд товариством з обмеженою відповідальністю «Ферромет1». Державний реєстраційний номер У-17-305/1, що оформлене протоколом засідання Робочої групи з розгляду протоколів Держгеонадра від 31.10.2019 № 153.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2021 позовна заява, як така, що не відповідає вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду пояснення про те, коли йому стало відомо про порушення його прав, свобод та інтересів, з доказами на обґрунтування викладених пояснень, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

23.06.2020 через канцелярію суду від Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком» надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивачем викладено пояснення щодо строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, що мають значення для правильного вирішення питання щодо поновлення строків звернення до суду, суд зазначає таке.

У ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, вище вказаними статтями визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Разом з тим, після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, але такий може бути повернено або залишено без розгляду лише на тій підставі, що пропущено строк звернення, якщо судом не буде встановлена наявність поважних причин для пропуску такого строку.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У своїх поясненнях про дотримання строку звернення до суду позивач зазначає, що строк на звернення до суду повинен закінчуватись 01.06.2021, оскільки листом від 01.12.2020 №1/12 Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Еліком» звернулось до Державної служби геології та надр України з вимогою винести на розгляд робочої групи питання про скасування протоколу ДКЗ № 3964 від 13.06.2017.

Як свідчать матеріали справи предметом розгляду у цій справі є правомірність протоколу № 3964 від 13.06.2017, бездіяльність щодо невжиття дій з його скасування та рішення щодо введення в дію вказаного протоколу.

Позивач наполягає на тому, що обрахунок строку звернення до суду необхідно починати з 01.12.2020, тобто з моменту направлення листа №1/12 відповідачу.

Однак Спільним підприємством товариством з обмеженою відповідальністю «Еліком» не надано жодного доказу про те, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів він дізнався саме 01.12.2020 у день складення листа №1/12.

Також, суд звертає увагу, що протокол № 3964 було складено ще 13.06.2017, однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що протягом тривалого часу (з 13.06.2017 по 20.05.2021 (день звернення до суду)) він не міг дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд критично ставиться до вищевикладених тверджень позивача, та визнає вказані пояснення не достатніми для обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

До того ж, суд вважає за необхідне наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Таким чином суд зауважує, що у своїх поясненнях щодо строків звернення до адміністративного суду позивачем не викладено вмотивованих посилань на обставини, які перешкоджали їй звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, не наведено достатніх доводів щодо існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та не надано належних доказів на підтвердження таких доводів. А отже, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу

З огляду на дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом - 20.05.2021 (зареєстрована канцелярією суду) щодо оскарження протоколу № 3964 від 13.06.2017, бездіяльність щодо невжиття дій з його скасування та рішення щодо введення в дію вказаного протоколу, тобто, з пропуском визначеного абз.1 ч.2 ст.122 КАС України строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, а також враховуючи недоведеність існування підстав вважати причини пропуску строку поважними, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Керуючись ст.5-11, 73-77, 90, 123, п.9 ч.4 ст.169, ст.ст.241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком» до Комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська