Справа № 640/26265/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 липня 2021 року м. Київ № 640/26265/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України «По особовому складу» № 395 о/с від 27.11.2019р. щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» з посади начальника відділу протидії злочинам у кредитно-фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 02.12.2019р.;

- поновити ОСОБА_1 на посаду начальника відділу протидії злочинам у кредитно-фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 02.12.2019р. або на рівнозначній посаді для продовження служби в Національній поліції України;

- стягнути на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі середнього грошового заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з дати звільнення 02.12.2019р. до фактичного поновлення на роботі (службі) на посаді начальника відділу протидії злочинам у кредитно-фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 02.12.2019р. або на рівнозначній посаді в Національній поліції України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звільнення відбулося з порушенням законодавчо встановленої процедури, оскільки при звільненні йому не було запропоновано усіх рівнозначних посад, крім того звільнення відбулось під час перебування позивача на лікарняному. Вказує також на те, що поліцейський не може бути скорочений у зв`язку з реорганізацією (ліквідацією) одного з підрозділів, він має бути обов`язково переведений на аналогічну за посадовим окладом та посадовими обов`язками посаду. З огляду на вищевикладене просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачами подано відзиви на адміністративний позов в якому зазначають, що оскаржуваний наказ є законним та обґрунтованим, а відтак відсутні підстави для його скасування та задоволення позовних вимог.

Водночас, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлена неможливість розгляду справи без додаткових доказів, а саме довідки про доходи позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 6, 8 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 145 КАС України, заходами процесуального примусу є, крім інших, штраф.

Частиною 3 ст. 145 КАС України передбачено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

З огляду на вищевикладене, для всебічного, повного та об`єктивного вирішення справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування у позивача належним чином засвідчену копію довідки про доходи позивача із визначенням середньої заробітної плати за останні два місяці роботи.

Керуючись статтями 77, 80, 243 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Витребувати у ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію довідки про доходи із визначенням середньої заробітної плати за останні два місяці роботи перед звільненням.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 надати суду протягом двох днів з дня отримання копії даної ухвали копію довідки про доходи із визначенням середньої заробітної плати за останні два місяці роботи перед звільненням.

3. Попередити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог вказаної ухвали судом можуть бути застосовані заходи процесуального примусу.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскарження в порядку встановленому статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України .

Суддя Я.І. Добрянська