Справа № 380/7683/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/7683/20 пров. № А/857/4779/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко О.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Пащинська А.О.

представник відповідача Кухар Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року (головуючий суддя Потабенко В.А., м.Львів, проголошено 12:22:22) у справі № 380/7683/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Веспрем до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2020 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2020, прийняте на підставі акту перевірки за №132/04.2-16/42647141 від 14.08.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ Торговий дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року; зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТзОВ Торговий дім Веспрем у розмірі 6070023,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2 від 11.08.2020, прийняте на підставі акту перевірки за №112/04/2-16/42647141 від 14.07.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ Торговий дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2020 року; зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТзОВ Торговий дім Веспрем у розмірі 950879,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте на підставі акту перевірки за №153/04/2-12/42647141 від 15.09.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ Торговий дім Веспрем з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь у бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за червень 2020 року; зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТзОВ Торговий дім Веспрем у розмірі 37611804,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що не погоджується з висновками перевірок, на підставі яких було винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення. Наголошує, що позивачем було подано до ГУ ДПС у Львівській області в електронній формі податкові декларацію з ПДВ за квітень 2020, травень 2020 та червень 2020, в рядку 20.2.1 яких зазначалися суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню на рахунок платника. Від`ємне значення податку на додану вартість виникло у зв`язку з придбанням олії соняшникової нерафінованої на митній території і експортом цієї сільськогосподарської продукції за кордон на підставі експортних контрактів. Позивач зазначив, що разом із деклараціями подавав заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування. Однак, відповідачем питання зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування не розглядалось, водночас вказане стало передумовою для проведення перевірок та винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень. Звертає увагу на те, що в ході проведення перевірок не було встановлено розбіжностей між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту за квітень, травень та червень 2020 року, а зазначалося лише про ненадання позивачем платіжних доручень, які підтверджують, що сума ПДВ, яка заявлена до бюджетного відшкодування, була фактично сплаченою постачальниками товарів. Однак, позивач зазначив, що всі платіжні доручення при проведенні позапланових перевірок були надані, а господарські операції з контрагентами постачальниками підтверджені усіма належним чином оформленими документами.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 26.08.2020 №. Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області (, 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Веспрем (, 79069, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93А) в розмірі 6070023,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.08.2020 №. Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області (, 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Веспрем (, 79069, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93А) в розмірі 950879, 00 грн. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 07.10.2020 №. Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області (, 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Веспрем (, 79069, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93А) в розмірі 37611804,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що перевірками було встановлено порушення ТзОВ Торговий Дім Веспрем п. 200.1, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України (ПК України), у зв`язку з чим ТзОВ Торговий Дім Веспрем, на думку представника відповідача, не має права на отримання бюджетного відшкодування за квітень 2020, травень 2020 та червень 2020. Апелянт зазначає, що за результатами звірки даних зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість із даними первинних документів встановлено, що платіжні доручення, які були надані до перевірки не підписані керівником ТзОВ Торговий Дім Веспрем, не завірені банком в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток. Крім того, зазначив, що відповідно до вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2016 №276) одночасно з декларацією повинні подаватися усі необхідні докази, усі необхідні додатки до декларації. Щодо доводів позивача, що надані ним документи були підписані електронним цифровим підписом зазначив, що документи до перевірки були надані з порушенням ст. 85 ПК України (на паперових носіях). У зв`язку з цим, оскільки позивачем не було надано документів для проведення перевірки, в тому числі, й у строк, визначений абзацом 2 п. 44.7 ст. 44 ПК України, у контролюючого органу були законні підстави для проведення перевірки з використанням наявної інформації щодо задекларованих позивачем сум податкового кредиту. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник позивача проти вимог скарги в судовому засіданні заперечує, просить скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ТзОВ Торговий Дім Веспрем, , зареєстроване за адресою: м. Львів, 79069, вул. Кульпарківська, 93А, основний вид діяльності - 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

З 06.07.2020 по 10.07.2020 головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Хом`яком Тарасом Богдановичем, на підставі підпункту 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2020 року в сумі 950879,00 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.05.2020 № , заявлена до відшкодування на рахунок платника в банку).

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт № 112/04.2-16/42647141 від 14.07.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2020 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТзОВ Торговий Дім Веспрем вимог п.п. 200.1, 200.2, 200.4, 200.14 ст. 200 ПК України, у зв`язку з чим у ТзОВ Торговий Дім Веспрем відсутнє право на відшкодування ПДВ в розмірі 950879,00 грн. за квітень 2020 року.

На підставі вказаних висновків ГУ ДПС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення № від 11.08.2020, яким згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п.п. 200.14, 200.10 ст. 200 ПК України, на підставі акта перевірки № 112/04.2-16/42647141 від 14.07.2020, в порушення п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України, виявлено відсутність у ТзОВ Торговий Дім Веспрем права на отримання бюджетного відшкодування за період квітень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 950879,00 грн.

В період з 03.08.2020 по 07.08.2020 головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ та камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Цундером Віктором Дмитровичем, на підставі підп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2020 року в сумі 6070023,00 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість від 22.06.2020 № , заявлена до відшкодування на рахунок платника в банку).

За результатами проведення указаної перевірки складено акт № 132/04.2-16/42647141 від 14.08.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТзОВ Торговий Дім Веспрем вимог п.п. 200.1, 200.2, 200.4, 200.14 ст. 200 ПК України, у зв`язку з чим у ТзОВ Торговий Дім Веспрем відсутнє право на відшкодування ПДВ в розмірі 6070023,00 грн. за травень 2020 року.

На підставі вказаних висновків ГУ ДПС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2020, яким згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, підп. 200.14, 200.10 ст. 200 ПК України, на підставі акта перевірки № 132/04.2-16/42647141 від 14.08.2020 та в порушення п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України, виявлено відсутність у ТзОВ Торговий Дім Веспрем права на отримання бюджетного відшкодування за період травень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 6070023,00 грн.

Крім того, в період з 07.09.2020 по 11.09.2020 головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Хом`яком Тарасом Богдановичем, на підставі підп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2020 року в сумі 37611804,00 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2020 № , заявлена до відшкодування на рахунок платника в банку).

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт № 153/04.2-16/42647141 від 15.09.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТзОВ Торговий Дім Веспрем вимог п.п. 200.1, 200.2, 200.4, 200.14 ст. 200 ПК України, у зв`язку з чим у ТзОВ Торговий Дім Веспрем відсутнє право на відшкодування ПДВ в розмірі 37611804,00 грн. за червень 2020 року.

На підставі вказаних висновків ГУ ДПС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2020, яким згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, підп. 200.14, 200.10 ст. 200 ПК України, на підставі акта перевірки № 153/04.2-16/42647141 від 15.09.2020 та в порушення п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України, виявлено відсутність у ТзОВ Торговий Дім Веспрем права на отримання бюджетного відшкодування за період червень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 37611804,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податкове законодавство України відповідно до п.3.1 ст. 3 ПК України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з підп. 21.1.1, 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до підп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підп. а пункту 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Абзацом 3 п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п, 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами 1-3 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з підп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п.п. 200.1, 200.2 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Суд апеляційної інстанції вказує, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 950879,00 грн. за квітень 2020 року, в розмірі 6070023,00 грн. за травень 2020 року та в розмірі 37611804,00 грн. за червень 2020.

Згідно актів перевірок № 112/04.2-16/42647141 від 14.07.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2020 року, № 132/04.2-16/42647141 від 14.08.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року та № 153/04.2-16/42647141 від 15.09.2020 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Торговий Дім Веспрем з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року, встановлено наступне: перевіркою операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг порушень не встановлено (пункт 3.6 розділу 3 акта перевірки); перевіркою дотримання вимог законодавства (в тому числі, статей 191, 204, 205 Кодексу та норм Митного кодексу України) не встановлено порушень здійснення операцій із давальницькою сировиною (пункт 3.7 розділу 3 акта перевірки); за результатами здійсненого аналізу ціноутворення (придбання, реалізації, співставлення із спільногалузевим) у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено (пункт 3.8 розділу 3 акта перевірки); перевіркою операцій з придбання (спорудження) основних фондів, зменшення розміру незавершених капітальних інвестицій, виведення (часткове введення) в експлуатацію об`єктів будівництва порушень не встановлено (пункт 3.9 розділу 3 акта перевірки); перевіркою операцій з придбання та зберігання товарно-матеріальних цінностей, нереалізованих на час проведення перевірки, порушень не встановлено (пункт 3.10 розділу 3 акта перевірки); перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за товарно-матеріальні цінності, порушень не встановлено (пункт 3.11 розділу 3 акта перевірки); станом на час проведення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, не встановлено включення ТзОВ Торговий Дім Веспрем () до складу податкового кредиту за квітень 2020 року, травень 2020 року та червень 2020 року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну у Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 3.12 розділу 3 акта перевірки); за результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин ТзОВ Торговий Дім Веспрем з платниками, установчі документи, первинні та інші документи яких у судовому порядку визнані недійсними (пункт 3.13.1 розділу 3 акта перевірки); за результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин ТзОВ Торговий Дім Веспрем з пов`язаними особами, згідно з підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Кодексу (пункт 3.14.2 розділу 3 акта перевірки); в ході проведення перевірки не встановлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру) (пункт 3.15 розділу 3 акта перевірки); під час проведення перевірки не встановлено розбіжності між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, за період квітень 2020, травень 2020 та червень 2020 року (п. 3.16.4 розділу 3 акта перевірки).

З наведеного слідує, що реальне вчинення господарських операцій із контрагентами, за якими сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, врахований позивачем при обчисленні від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 950879,00 грн. за квітень 2020 року, в розмірі 6070023,00 грн. за травень 2020 року та в розмірі 37611804,00 грн. за червень 2020 року, який заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за квітень 2020 року, травень 2020 та червень 2020 контролюючий орган не оспорює. В той ж час, у актах перевірок контролюючий орган зазначає про те, що фактично за результатами звірки даних, вказаних у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг встановлено, що платіжні доручення, які були надані до перевірки не підписані керівником ТОВ Торговий Дім Веспрем, не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток. Таким чином, саме вказана обставина стала підставою для висновку контролюючого органу про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 950879,00 грн. за квітень 2020 року, в розмірі 6070023,00 грн. за травень 2020 року та в розмірі 37611804,00 грн. за червень 2020.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, відповідальність суб`єктів переказу, а також загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні від 05.04.2001 № 2346-III (Закон № 2346-ІІІ).

Відповідно до пункту 1.14 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Згідно із ст. 18 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ. У разі недотримання зазначених вимог банк або інша установа - учасник платіжної системи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу.

Відповідно до абз. 12 п. 1.4 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року (Інструкція № 22) електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Абзацами 9, 10 п. 1.4 глави 1 Інструкції № 22 передбачено, що дистанційне обслуговування - комплекс інформаційних послуг за рахунком клієнта та здійснення операцій за рахунком на підставі дистанційних розпоряджень клієнта; дистанційне розпорядження - розпорядження банку виконати певну операцію, яке передається клієнтом за погодженим каналом доступу, без відвідання клієнтом банку.

Порядок розрахунків за допомогою систем дистанційного обслуговування врегульований главою 10 Інструкції № 22.

Відповідно до п. 10.1 глави 10 Інструкції № 22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем клієнт банк, клієнт - Інтернет банк, телефонний банкінг, платіжний застосунок та інших систем дистанційного обслуговування.

Згідно із абз. 1 п. 10.2 глави 10 Інструкції № 22 під час здійснення розрахунків за допомогою систем клієнт банк, клієнт - Інтернет банк тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах клієнт банк, клієнт - Інтернет банк, визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі Допоміжні реквізити.

Відповідно до реєстру фактично сплачених сум бюджетного відшкодування ПДВ із даними первинних документів ТОВ Торговий Дім Веспрем позивач надав до перевірки платіжні доручення щодо розрахунків з ТОВ ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД, ТОВ Ніка Транс Логістика, ТОВ ЮНІКОРН МЕРІТАЙМ. Колегія суддів зазначає, що вони сформовані позивачем з використанням системи клієнт банк, клієнт - Інтернет банк, на що також звертає позивач у позовній заяві, а тому відповідно до вимог абз. 1 п. 10.2 глави 10 Інструкції № 22, такі повинні містити обов`язкові реквізити електронного розрахункового документа як от: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі Допоміжні реквізити. Крім того, позивачем при заповненні таких платіжних доручень дотримано передбачені абз. 1 п. 10.2 глави 10 Інструкції № 22 норми. Зокрема, аналіз вказаних платіжних доручень свідчить про те, що усі обов`язкові реквізити електронного розрахункового документа у вищевказаних платіжних дорученнях містяться: дата та номер таких платіжних доручень, найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; сума цифрами; призначення платежу, дата одержання банком.

Апелянт вказує, що платіжні доручення, які були надані до перевірки, не підписані керівником ТзОВ Торговий Дім Веспрем.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що платіжні доручення, які подані до обслуговуючого банку, містять електронний цифровий підпис директора ТзОВ Торговий Дім Веспрем, оскільки відповідно до п. 1.14 ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання.

Разом з тим, п. 10.15 глави 2 Інструкції № 22 встановлено, що також банк повертає електронний розрахунковий документ без виконання згідно з главою 2 цієї Інструкції, про причину повернення якого повідомляє клієнта засобами системи (з обов`язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої електронний розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено).

Відповідно до абз. 2 п. 2.4 глави 2 Інструкції № 22 банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: Платник, Код платника, Рахунок платника, Банк платника та Підписи платника (якщо згідно з формою документа вимагається його заповнення).

Згідно із абз. 1 п. 2.5 глави 2 Інструкції № 22 якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з п. 2.15 і 2.18 цієї глави та п. 11.11 глави 11 цієї Інструкції.

Матеріалами справи встановлено, що банком не повертались вищезгадані платіжні доручення платнику - ТзОВ Торговий Дім Веспрем - без виконання з підстав не засвідчення їх електронним цифровим підписом, чи з будь-яких інших підстав, передбачених Інструкцією № 22, а отже, такі платіжні доручення були оформлені належним чином і оплата була здійснена. Крім того, з копій цих платіжних доручень слідує, що на їх підставі банком платника проведено оплату контрагентам позивача за поставлені товари (надані послуги) відповідно до призначення платежу та у сумах, що зазначені у таких платіжних дорученнях.

Щодо посилань апелянта на відсутність у наданих до перевірки платіжних дорученнях печатки, колегія судів вказує, що відповідно до додатку 9 до Інструкції № 22 Указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів використання печатки платником у платіжному дорученні не є обов`язковим.

Щодо доводів апелянта про те, що платіжні доручення, надані позивачем до перевірки, не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, тобто без позначки "проведено банком", суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 2.1 глави 2 Інструкції № 22 реквізити розрахункових документів та їх реєстрів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції.

Відповідно до додатку 9 до Інструкції № 22 Указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів у платіжному дорученні зазначається, серед іншого, число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Відповідно до абз. 1 п. 1.15 глави 1 Інструкції № 22 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

За змістом п. 2.14 глави 2 Інструкції № 22 банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити Дата надходження і Дата виконання, а банк стягувача Дата надходження в банк стягувача (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті Дата виконання, має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Аналіз наведених норм Інструкції № 22 дає підстави дійти висновку, що обов`язок заповнення реквізиту на прийнятих від платника розрахункових документах дата виконання покладений безпосередньо на банк цього платника, а тому позивач, який подав до обслуговуючого банку належним чином оформлені розрахункові документи, які прийняті банком до виконання, не може нести негативні наслідки за дії цього банку щодо невиконання чи неналежного виконання свого обов`язку в частині заповнення на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів реквізиту дата виконання (числа, місяця та року списання коштів з рахунку платника).

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні (Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Відповідно до підп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підп. 200.7.2 п. 200.7 цієї статті, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника. У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини, зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені п.200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що спірні податкові повідомлення-рішення відповідача № від 26.08.2020, № 2 від 11.08.2020 та № від 07.10.2020, яким встановлено відсутність у ТзОВ Торговий Дім Веспрем права на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 950879,00 грн., за квітень 2020 року, в розмірі 6070023,00 грн. за травень 2020 року та в розмірі 37611804,00 грн., за червень 2020 відповідно є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі № 380/7683/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 26 липня 2021 року.