Справа № 9900/12/2070
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 липня 2021 р. № 2а- 9900/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Борисюк Р.Р.,

за участі:

першого представника позивача - Оджиковського В. О.,

другого представника позивача - Болотної Т. Ю.,

представника відповідача - Озацької О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог по справі №9900/12/2070 за позовом Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговуванням великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень.

За наслідками касаційного розгляду справи Вищим адміністративним судом України скасовано ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 року та постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2012 року по справі №9900/12/2070, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби № від 08.05.2012р.; № від 08.05.2012р., № від 08.05.2012р.; № від 08.05.2012 р.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишено без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015р. по справі № 2а-9900/12/2070 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.02.2021 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016 року - скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №9900/12/2070 розподілено судді Полях Н.А.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення підприємством позивача податкового законодавства, які викладені в акті перевірки від 18.04.2012 року № 42/42-1/00383231 "Про результати документальної планової перевірки ПрАт "Філіп Морріс Україна" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.09.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.09.2011 року" є хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, оскільки не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. ПрАТ "Філіп Морріс Україна" мало всі законні підстави для формування податкового кредиту, валових витрат по операціях з його контрагентами, господарські операції між позивачем та його контрагентами були реальними. Окрім того, за судженням позивача, знищення тютюнових виробів не є об`єктом оподаткування акцизним збором, і тому донарахування підприємству податковим органом податкового зобов`язання з акцизного збору є неправомірним. СДПІ порушено норму ст. 3 Закону України "Про систему оподаткування", ст. ст. 3 та 7 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", ст. ст. 3 та 4 Декрету КМУ "Про акцизний збір", які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття адміністративної справі до розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив на те, що в матеріалах справи міститься копія письмового пояснення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіра" ОСОБА_1 щодо непричетності його до ведення господарської діяльності підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіра", а також копія постанови про порушення кримінальної справи по факту фіктивного підприємства, тобто створення ФОП " ОСОБА_2 " та ФОП " ОСОБА_3 " з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочину, передбаченого ст. 205 ч. 2 КК України, порушеної СУ ГУМВС України в Київській області. Позивачем не надано доказів щодо фактичного списання та утилізації пошкоджених акцизних марок, не надано доказів щодо притягнення до матеріальної відповідальності матеріально-відповідальної особи, що відповідальна за зберігання акцизних марок, доказів перерахування до бюджету розрахункової суми акцизного збору, що утримана з відповідної особи, не складено акт списання пошкоджених акцизних марок. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач наголосив на тому, що знищені тютюнові вироби не є об`єктом оподаткування акцизним податком (збором). Відповідач проігнорував, що законодавець у Податковому кодексі України, що діяв на момент проведення перевірки вже уточнив положення щодо моменту виникнення податкового зобов`язання з акцизного податку. Наголосив на тому, що надав відповідачу повний пакет первинних документів щодо відносин з кожним зі спірних контрагентів, які були проігноровані відповідачем під час проведення перевірки. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

У запереченнях на відзив відповідач наголосив на тому, що позивачем порушені приписи чинного законодавства. Наголосив на тому, що документом, який засвідчує факт сплати акцизного збору до бюджету є акцизна марка, яка має бути наклеєна на тютюнові вироби, тобто підтверджувати сплату акцизного збору. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року було закрите підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні повністю позов підтримав, вказав на неправомірність дій відповідача та просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримав аргументи викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду позовної заяви по суті, позивач - Приватне акціонерне товариство "Філіп Морріс України", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб`єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код 00383231.

На обліку як платник податків підприємство перебуває у Спеціалізованій державній податковій інспекція з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.

Судом встановлено, що в грудні 2011 року квітні 2012 року СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Харківської області ДПС проведено документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009р. по 30.09.2011р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009р. по 30.09.2011р.

За наслідками перевірки складено акт від 18.04.2012р. № 42/42-1/00383231 (а.с. 46 том 4 - а.с. 22 том 5), за висновками якого встановлено порушення:

- п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994р. в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997 р. (із змінами і доповненнями), п. 138.2, п.138.5, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток всього у сумі 1983199 грн., в т.ч. по періодах: по декларації за 2009 рік в сумі 6329 грн., по декларації за 1 квартал 2010 року в сумі 4800 грн.: по декларації за 1 півріччя 2010 року в сумі 15862 гри., по декларації за 3 квартали 2010 року у сумі 20315 грн., по декларації за 2010 рік у су мі 282796 грн., - по декларації за 1 квартал 2011 року у сумі 727985 грн., по декларації за 2 квартал 2011 року у сумі 813902 грн., по декларації за 2-3 квартали 2011 року у сумі 966089 грн.;

- пп. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 13.04.1997р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, п.198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 1654407 грн., в т.ч. по періодах: за липень 2009 року у сумі 642 грн., листопад 2009 року у сумі 5063 грн., березень 2010 року у сумі 3840 грн., червень 2010 року у сумі 8850 грн., вересень 2010 року у сумі 1846 грн., жовтень 2010 року у сумі 13750 грн., листопад 2010 року у сумі 1716 грн., січень 2011 року в сумі 196235 грн., лютий 2011 року в сумі 358215 грн., березень 2011 року в сумі 218840 грн., квітень 2011 року в сумі 5333 грн., травень 2011 року в сумі 48288 грн., червень 2011 року в сумі 394369 грн., липень 2011 року в сумі 106443 грн., серпень 2011 року в сумі 17804 грн., вересень 2011 року в сумі 273173 грн.;

- ст.7 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", п. 27 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 року №567 "Про затвердження марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №18-92 "Про акцизний збір", внаслідок чого занижено базу оподаткування акцизного збору у розмірі 12108926,88 грн. за липень 2009 року.

З посиланням на акт перевірки № 42/42-1/00383231 від 18.04.2012р., СДПІ прийняті спірні податкові повідомлення - рішення:

- № від 08.05.2012р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку з вироблених в Україні товарів на суму 6546750,00 грн. (в тому числі за основним платежем 5237400,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1309350,00 грн.);

- № від 08.05.2012р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку з вироблених в Україні товарів на суму 8589408,60 грн. (в тому числі за основним платежем 6871526,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 171881,72 грн.);

- № від 08.05.2012р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на суму 2055481,25 грн. (в тому числі за основним платежем 1983199,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 72282,25 грн.);

- № від 08.05.2012р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1762689,75 грн. (в тому числі за основним платежем 1654407,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 108282,75 грн.).

Не погодившись з вказаними вище рішеннями суб`єкту владних повноважень, позивач розпочав процедуру адміністративного оскарження, під час якої скарги підприємства залишені без задоволення, а податкові повідомлення - рішення СДПІ без змін.

За метою захисту своїх прав позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин, суд зазначає наступне.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість відображених в акті № 29/2201/36988348 від 09.01.2013 р. висновків, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

У перевіреному періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Укрнадраресурси", з яким був укладений договір комісії № PMU 10-007 від 26.02.2010р. та додаткові угоди до нього № 1 від 30.04.2010р. року та № 2 від 30.07.2010р.

Предметом вказаного вище договору є укладання за винагороду договорів, спрямованих на купівлю природного газу для потреб позивача.

В обґрунтування господарської мети представник позивача зазначив, що такий спосіб придбання газу є характерним для українського ринку природного газу і, в тому числі, але не виключно, дозволяє позивачеві спростити пошук постачальників природного газу, спростити переговорний процес.

Транспортування газу від постачальника до позивача здійснювалось через газотранспортну мережу ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" на основі окремого договору (копія в матеріалах справи) між позивачем, ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Харківміськгаз".

Перевіркою встановлено взаємовідносини позивача з ТОВ "Укрнадраресурси", з яким був укладений договір комісії № PMU 10-007 від 26.02.2010 року та додаткові угоди до нього № 1 від 30.04.2010 року та № 2 від 30.07.2010 року.

Предметом вказаного договору є укладання за винагороду договорів, спрямованих на купівлю природного газу для потреб позивача.

Факт придбання газу позивачем в грудні 2010 року підтверджується наступними документами (копії яких містяться в матеріалах справи):

- копія договору комісії з ТОВ "Укрнадраресурси" () №10-007 від 26.02.2010 року (з додатковими угодами), предметом якого є укладання за винагороду договорів, спрямованих на купівлю природного газу для потреб позивача.

(ТОВ "Укрнадраресурси" мав діючу ліцензію НКРЕ АВ №331943 на постачання природного газу за нерегульованими тарифами строком дії з 02.08.2007 року по 01.08.2012 року).

- актами, накладними.

- платіжними документами, рахунком, довідкою з банку про перерахування коштів для ТОВ "Укрнадраресурси".

- документами ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Харківміськгаз", що підтверджують факт транспортування придбаного газу.

- документами щодо фіксації одержаного газу (фіксується за допомогою належним чином встановлених та опломбованих стандартизованих лічильників газу та щоденно реєструється позивачем у спеціальному прошнурованому та пронумерованому журналі);

- документами щодо фіксації використання одержаного газу;

- статистичною звітністю позивача до органів державної влади;

- енергетичним паспортом позивача, показники якого погоджуються Державною інспекцією з енергозбереження.

- прогнозом споживання газу на 2010 рік був, що зареєстрований Територіальним управлінням державної інспекції з енергозбереження у Харківській області та погоджений Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України (НАЕР). Придбаний в грудні 2010 року об`єм газу відповідає попереднім прогнозам з такого придбання.

- судовими рішеннями, які набрали законної сили та якими встановлені факти протиправності висновків акта перевірки ТОВ "Укрнадраресурси".

Суд наголошує, що за формою складення, змістом прав і обов`язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов`язань тощо, означений правочин закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб`єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків сторони правочину, у зв`язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст.70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив.

Добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб`єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов`язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Відносно податкової інформації стосовно контрагента позивача - ТОВ "ГНК Система", суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов`язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст.366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб`єктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов`язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Перевіркою також встановлено взаємовідносини позивача та ПП "Аркадос", між якими був укладений договір від 01.10.2009 № 1КА273 та додаткова угода № 1, предметом яких є надання права розмістити комунікаційні матеріали, які несуть інформацію про тютюнові вироби, що розміщуються в місцях продажу тютюнової продукції у пунктах торгівлі, перелік яких наведений у договорі.

Мета укладання договору пов`язана, як зазначає позивач, із здійсненням останнім його господарської діяльності, адже спрямована на просування продукції в пунктах торгівлі, забезпечення доступності таких товарів для споживачів, просування продукції, що виробляється та імпортується позивачем, для збільшення обсягів її реалізації та доходів підприємства від здійснення власної діяльності.

При цьому факт отримання послуг підтверджується, такими документами (що містяться в матеріалах справи):

- договір з ПП "Аркадос" від 01.10.2009 року №1КА273 із додатковою угодою № 1;

- актами надання послуг та податковими накладними;

- платіжними документами, довідкою з банку про перерахування коштів;

- фотографіями в якості додатку до договору, на яких зафіксовано зовнішній вид пунктів торгівлі з розміщеним обладнанням та комунікаційними матеріалами позивача;

- даними оціночних візитів представників позивача у пункти торгівлі, здійснені на виконання положень статті 6 договору, які фактично підтверджують виконання умов договору.

- витягами зі звіту в електронній формі, що надавався ПП "Аркадос" щодо кількості проданих сигарет у відповідних пунктах продажу.

Єдиною підставою для висновків перевіряючих про порушення позивачем вимог податкового законодавства України є висновки ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси, викладені в акті від 20.09.10 №1485/23-4/ 36610920 "Про неможливість проведення перевірки Приватного підприємства "АРКАДОС" (код за ) з питань підтвердження відомостей по взаємовідносинам з контрагентами, яким сформовано податковий кредит за березень, квітень, травень, червень 2010 року".

Однак, як зазначалось вище, обов`язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у т.ч. на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів ч.4 ст.70 КАС України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (затверджено постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232; далі за текстом Порядок №1232), а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за №34/18772; далі за текстом Порядок №984) отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Перевіркою встановлено, що між ПрАТ "Філіп Моррс Україна" та ТОВ "Агро-Інвест", був укладений договір №40000916 від 01.03.2009р. та додаткова угода до нього № 1 від 01.06.2009р., предметом якого є надання ТОВ "Агро-Інвест" послуг з розміщенню торгівельного обладнання в пунктах торгівлі.

Мета укладання договору, як вказує позивач, пов`язана із здійсненням ним господарської діяльності, адже спрямована на просування продукції, що виробляється та імпортується позивачем на ринок задля збільшення обсягів її реалізації та доходів підприємства від здійснення власної діяльності.

Факт отримання послуг підтверджується, наступними документами: договором з ТОВ "Агро-Інвест" №40000916 від 01.03.2009 року разом з додатковою угодою № 1 від 01.06.2009 року; актами надання послуг та податковими накладними, фотографіями в якості додатку до договору, на яких зафіксовано зовнішній вид пунктів торгівлі з розміщеним обладнанням та комунікаційними матеріалами позивача; даними оціночних візитів представників позивача у пункти торгівлі, здійснені на виконання положень статті 6 договору, які фактично підтверджують виконання умов договору, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2011 року (справа 2а/0470/3309/11).

Під час проведення перевірки, СДПІ були взяті до уваги висновки, викладені в акті ДПІ в м. Суми №743/2314/36160422 від 18.02.2011 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ "Агро-Інвест" () за період з 01.01.2010р. по 31.12.2010 р.

Однак, оскільки, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Крім того, перевіркою встановлені взаємовідносини між ПрАТ "Філіп Морріс Україна" та ФО-П ОСОБА_2 , між якими укладено договір № 14/10/10/1/РМО/10-113 від 14.10.2010р., предметом якого є поставка на адресу позивача товару (спецодягу), розробка дизайну та виготовлення зразків одягу.

Як встановлено судом, спеціальний одяг придбавався позивачем у рамках здійснення власної господарської діяльності та видавався з метою виконання покладених на працівників професійних обов`язків. Так, позивачем розроблені відповідні внутрішні документи (накази, інструкції, тощо), якими врегульовані правила видачі, використання та списання спеціального одягу на підприємстві.

Таким чином, факт поставки товарів підтверджується: договором з ФО-П Марчук Р.П. № 14/10/1/ НОМЕР_1 /10-113 від 14.10.2010 року; накладними на придбання спеціального одягу на загальну суму 625652,8 грн., в т. ч. ПДВ 104275,4 грн., накладними на придбання спеціального одягу на загальну суму 1367958 грн., в т. ч. ПДВ 227993 грн., документи внутрішнього складського обліку; документи на видачу на списання.

При цьому, відповідачем при проведенні перевірки ПрАт "Філіп Морріс Україна", враховано акт Рокитнянської міжрайонної державної податкової інспекції в Київській області №14/1701/ від 15.12.2011р. "Про результати документальної позапланової перевірки достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість з 01.03.2010р. по 01.12.2011р. фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за період з 01.03.2010р. по 01.12.2011 р.", який містить посилання на постанову про порушення кримінальної справи по факту фіктивного підприємництва, тобто створення ФОП " ОСОБА_2 з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочину передбаченого ст. 205 ч. 2 КК України".

Однак слід зауважити, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2012 року №2а-399/12/1070 за позовом ФОП ОСОБА_2 до Рокитнянської міжрайонної ДПІ в Київській області, визнані противоправними наказ Рокитнянської МДПІ про проведення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_2 та дії по проведенню документальної позапланової перевірки, на підставі якої складено акт від 15.12.2011 року №14/1701/ НОМЕР_2 .

З огляду на вищенаведене, відповідачем зроблено помилкові висновки у акті перевірки про порушення податкового законодавства позивачем, оскільки, дані висновки базувалися виключно на підставі даних податкової перевірки ФОП ОСОБА_2 , при цьому, належного аналізу господарських операцій позивача, порядку їх податкового і бухгалтерського обліку, не здійснено не було та не досліджено руху ТМЦ на рахунках обліку від оприбуткування до списання.

Перевіркою також встановлені взаємовідносини ПрАТ "Філіт Морріс Україна" та ТОВ "Аксілайн", між якими був укладений договір поставки від 22.08.2008 №G08-018K, за умовами якого на адресу позивача мала здійснюватись поставка товарів.

В межах даного договору ТОВ "Аксілайн" виписано на адресу ПрАТ "Філіп Морріс Україна" видаткові накладні на придбання: паперовий куб, флеш диск, сумка, машина для виробництва кави, пивний бокал, термос, дриль, валіза дорожня, попільничка на загальну суму 3859152,64 грн., в т.ч. ПДВ 643192,14 грн.

Як встановлено з пояснень позивача, товари, придбані в рамках зазначеного договору, використовувалися для безоплатного розповсюдження при проведенні маркетингових заходів, спрямованих на збільшення споживчого попиту на продукцію позивача.

Факт поставки товарів підтверджується: договором з ТОВ "Аксілайн" № G 08-018 К від 22.08.2008 року, накладними на поставку товарів, податковими накладними, документами внутрішнього складського обліку, документами на видачу на списання, звітами про відправку матеріалів, наказами на проведення виставкових заходів, які містять перелік призів, що роздаються споживачам, бріфами на організацію виставкових заходів з вказівкою на призи, що роздаються споживачам.

Висновки акту перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна" про нереальність вчинення господарських операцій ґрунтуються на акті перевірки ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 02.06.11 №615/3-23-40-35430366 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Аксілайн" () з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Спільне Інвестування" (), ТОВ "Сучасна Техніка" () за лютий, березень 2011 року" та довідки ДПІ у Києво Святошинському районі Київської області ДПС від 03.03.2012р.№ 1/22-05/35430366 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Аксілайн" (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "О -Віл" () та ПрАТ "Філіп Морріс Україна" (код ЄДРПОУ 383231) їх реальності та повноти відображення в обліку за червень 2011 р.".

Оскільки, як встановлено судом, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Судоми розглядом встановлено, що 21.10.2009 року позивачем був укладений договір з надання послуг №S09-056K з ТОВ "Джаст Промо", за умовами якого ТОВ "Джаст Промо" надавало послуги з організації та проведення спеціальних виставкових заходів продукції Позивача (в тому числі сигарет Marlboro), що випускається під різними торговими марками, та здійснювало постачання позивачу спеціального обладнання та матеріалів з метою використання при проведенні спеціальних виставкових заходів.

Так, як зазначає позивач та не спростовує відповідач, в різних закладах України (торгових центрах, клубах і т.д.) позивачем розміщувались спеціальні стенди з різним цифровим обладнанням (мультитач обладнання, голографічне обладнання, проектори і т.д.), яке проекціювало бренди Позивача (в т.ч. Marlboro). Проектор наносив зображення бренду Позивача на рівну поверхню, а система "Дрімок" (Dreamoc) здійснювала голографічне зображення бренду. Зображення брендів було доступним до всіх прохожих повз стенд.

ТОВ "Джаст Промо" передавало в оренду позивачу частину вказаного обладнання, здійснювало його установку, на лаштування, установку стендів, а також постачало для Позивача систему " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( ОСОБА_4 ).

В ході проведення вказаних виставкових заходів, позивач, шляхом залучення відповідних Хостес, проводив акції, здійснював роздачу призів, подарунків.

Для деталізації вищевказаного, для прикладу надання послуг ТОВ "Джаст Промо", позивач залучив до матеріалів справи копію ОСОБА_5 з проведення виставкового заходу щодо сигарет Marlboro в торговому центрі "Караван" (з 21 лютого 2011 року по 04 квітня 2011 року) у м. Києві, план розміщення стендів в торговому центрі "Караван", наказ про проведення виставкових заходів сигарет Marlboro, фотозвіт його проведення.

Факт поставки товарів/послуг підтверджується: договором з ТОВ "Джаст Промо" від 21.10.2009 року №S09-056K, накладними на поставку товарів, податковими накладними, документами внутрішнього складського обліку, документами на видачу на списання, звітами про відправку матеріалів, платіжними документи, довідками з банку про перерахування коштів, бріфами з проведення виставкових заходів щодо сигарет Marlboro в торговому центрі "Караван" у м. Києві, планами розміщення стендів, наказом про проведення виставкових заходів сигарет Marlboro, фотозвітами проведення виставкових заходів сигарет Marlboro.

Як встановлено судовим розглядом, Відповідачем при проведенні перевірки позивача, враховано акт ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 02.06.11 №610/3-23-30-35509184 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Джаст Промо" () з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за лютий 2011 року в частині відображення податкових зобов`язань та податкового кредиту в поданій декларації за лютий 2011 року", згідно якого податковий кредит вказаним підприємством сформований за рахунок ТОВ "Веріуст", місцезнаходження якого не встановлено та за висновками акту виявлена неможливість фактичного здійснення господарських операцій через відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з торгівлі палива, перевіркою встановлено відсутність об`єктів, які підпадають під визначення об`єктів оподаткування.

Оскільки, як встановлено судом, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Перевіркою також встановлені взаємовідносини ПрАТ "Філіп Морріс Україна" з ПП "Ново-Ком", між якими укладено договір про надання позивачу послуг від 01.07.2010р. №9КА780.

Відповідно до умов договору, ПП "Ново-Ком" (роздрібний торговець) зобов`язується виконувати умови договору за винагороду, визначену між сторонами та вказану в договорі.

01.01.2011 року між сторонами договору укладено додаткову угоду до договору від 01.07.2010 №9КА780, згідно якої первісний виконавець - ПП "Аспект-Ойл" передає новому виконавцю - ПП "Ново-Ком" свої права та обов`язки по договору про надання послуг маркетингу від 01.07.2010 №9КА780, що укладений між первісним виконавцем та замовником.

ПрАТ "Філіп Морріс Україна" здійснено оплату постачальнику згідно платіжного доручення №627586 від 24.03.2011 на суму 43004,04 грн., в т.ч. ПДВ 7167,34 грн., факт надання послуг підтверджується актами наданих послуг, фотографіями, на яких зафіксовано зовнішній вигляд пунктів торгівлі з розміщенням обладнання та комунікаційними матеріалами позивача, а також даними оціночних візитів.

Висновки акту Алчевської ОДПІ від 10.02.12 №315/231-36917481 "Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП "Ново-Ком" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період 01.02.2011 по 30.09.2011", скасовані постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2012 року по справі №2а-11361/11/1270, яка залишена без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.03.2012 року та Ухвалою Вищого адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, задоволено позов ПП "Ново-Ком" до Алчевскої ОДПІ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Перевіркою встановлені взаємовідносини ПрАТ "Філіп Морріс Україна" з ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ", між якими укладено договір № S 08-010, предметом якого є організація спеціальних виставкових заходів.

СДПІ не заперечує факт надання послуг ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ" та їх зв`язок з господарською діяльністю протягом всього періоду співпраці з Позивачем (з 2008 року), а заперечує лише операції, витрати за якими були відображені позивачем у звітності за 2-й квартал 2011 року.

При цьому, зазначені витрати стосуються лише надання ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ" виставкових та інформаційних заходів щодо сигарет Chesterfield та Marlboro. При цьому, основну частину таких витрат складає проведення виставкових (інформаційних) заходів щодо сигарет Chesterfield, у зв`язку з популярними фестивалями "Джаз Коктебель" та "Казантип". Метою вказаних заходів стало просування сигарет Chesterfield на ринок, їх презентації повнолітнім споживачам тютюнових виробів та вивчення кон`юнктури ринку.

На виконання умов договору та додатків до нього № 78-82 позивачем надано суду: акти здачі-прийняття робіт на організацію спеціального виставкового заходу сигарет CHESTERFIЕLD, платіжні доручення № 653491 від 14.06.2011 р. на суму 1145538 грн., № 656909 від 23.06.2011 року на суму 371669,76 грн., податкові накладні, довідку з банку про перерахування коштів для ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ", відео-докази, що свідчать про фактичне проведення спеціальних виставкових заходів, накази позивача про організацію виставкових заходів, бріфи на розробку ідеї заходів, договори та акти позивача, складені сумісно з ДП "ТАЛАН КОММУНІКЕЙШНС", яке також разом з ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ" надавало послуги в ході спільних виставкових заходів продукції позивача.

Однак, згідно акту ДПІ у Печерському районі м. Києва №1253/23-4/33831255 від 12.09.2011р. "Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ" ()" фактичне місцезнаходження підприємства не встановлено, стан підприємства "10". Загальна чисельність працюючих на підприємстві відповідно до баз даних становить 1 особа, згідно податкової звітності на підприємстві відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспорт, торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

З цього приводу суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2012 року №2а-3587/12/2670, задоволено позов ТОВ "Олімп-консалт" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі м. Києва, яка не визнала права ТОВ "Олімп-консалт" на податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ "НЕБО ІВЕНТС ЕДЖЕНСІ" на підставі акту перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва від 12.09.2011 року №1253/23-4/33831255.

Перевіркою встановлені взаємовідносини позивача з ТОВ "Спіра", а саме: 25.06.2009 року ПрАТ "Філіп Морріс Україна" придбано у ТОВ "Спіра" ремонтний комплект, на підставі чого виписано податкову накладну №127 на суму 3849,12 грн., в т.ч. ПДВ 641,52 грн.

Вказаний ремкомплект був придбаний для ремонту обладнання з виробництва фільтрів (сигаретних) типу МиШ (Наипі), які безпосередньо використовуються у виробництві продукції позивача (тютюнових виробів).

Посилання СДПІ на недотримання суб`єктами господарювання письмової форми укладення договору та на акт Баришівської ОДПІ від 12.01.12 №16/23/34068868 невиїзної документальної перевірки ТОВ "Спіра" (код ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 10.01.09р. по 10.01.12р., яким встановлено відсутність об`єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) 10.01.2009р. по 10.01.2012р., не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, на вимогу позивача було проведено експертизу Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, на яку поставлено питання: "Чи підтверджується документально та нормативно висновки Акту перевірки від 18.04.2012 року №42/42-1/00383231 "Про результати документальної планової перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.09.2011 року."

Згідно з Висновком Київського науково-дослідного інституту від 27.06.2012 року №5447/12-45, висновки акту перевірки СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові ДПС щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ, податку на прибуток підприємств та акцизного збору документально та нормативно не підтверджуються.

Таким чином суд доходить висновку, що перевірка ПрАТ "Філіп Морріс Україна" проведено поверхнево, без з`ясування всіх фактичних обставин справи.

Суд наголошує, що відповідно до п. 138.2 Податкового кодексу України, який діяв на момент проведення податкової перевірки: "Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу".

Також, п. 198.6 Податкового кодексу України, який діяв на момент проведення податкової перевірки, встановлено, що: "Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу".

Отже, податковим законодавством чітко встановлено, що первинні документи є єдиною підставою для обліку витрат та податкового кредиту платником податку.

Проте, протягом вже більше, ніж 10 річного розгляду справи, відповідач не враховує жодного первинного документу, значна кількість яких була надана позивачем як під час проведення перевірки, так і під час розгляду судової справи.

Ці документи відповідають формі та реквізитам первинних документів, що встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та підтверджують реальність господарських операцій Позивача зі спірними контрагентами.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 у цій справі не встановив відсутності в матеріалах справи первинних документів, що підтверджують реальність господарський операцій або наявність недоліків в їх оформленні.

Крім того, навіть зважаючи на граничні строки зберігання первинних документів у позивача, які складають 3 роки (та що підтверджується доданою до матеріалів справи бухгалтерською довідкою), Позивач вважає за необхідне надати судові додаткові внутрішні документи непервинного характеру, що були знайдені в архіві та підтверджують реальний характер господарських операцій.

Щодо посилання представника відповідача на неналежні докази, що можуть бути підставою для донарахування Позивачу податкових зобов`язань.

Відповідач посилається на акти документальних невиїзних перевірок як на єдину підставу для зменшення витрат Позивачу та донарахування податку на додану вартість за наслідком господарських операцій зі спірними контрагентами: ТОВ "Укрнадраресурси", ФОП ОСОБА_2 , ТОВ "Джаст Промо", ТОВ "Небо Івентс Едженсі", ТОВ "Агро-Інвест", ПП"Аркадос", ТОВ "Аксілайн", ПП "Ново-Ком", та ТОВ "Спіра".

Проте, жодним нормативним документом не встановлено право відповідача посилатися виключно на висновки актів перевірок інших контрагентів при визначенні грошових зобов`язань платнику податків.

Пунктом 6 Наказу Державної податкової адміністрації України "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства "Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів".

Жодного посилання на первинні документи, у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як під час складання Акта перевірки, так і у Відзиві Відповідачем надано не було.

Окрім цього, Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження своїх доводів, який би відповідав вимогам належності, достовірності, допустимості та достатності, як це встановлено у ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що позивач співпрацював з у ТОВ "Небо Івентс Едженсі" з 2008 року. Проте, до операцій, які відповідач вважає не отриманими позивачем, ввійшли не всі послуги, що надавались позивачу, а лише частина, яка фактично надавалась літом та восени 2011 року. Зокрема, контрагент обслуговував та надавав підтримку під час проведення рекламних заходів Позивача під час заходів, які проходили:

- 10 червня 2011 року у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", місто Донецьк;

- 12 червня 2011 року у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", місто Київ;

- ІНФОРМАЦІЯ_4 у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", місто Запоріжжя;

- 16 червня 2011 року у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", місто Донецьк та клубі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », місто Дніпро;

- 23 червня 2011 року на пляжі Аркадія та клубі " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", місто Одеса, а також у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", місто Харків;

- ІНФОРМАЦІЯ_9 у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", місто Київ та клубі " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", місто Донецьк;

- ІНФОРМАЦІЯ_9 у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", місто Харків;

- ІНФОРМАЦІЯ_9 у клубі " ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

- з 16 липня по 21 серпня 2011 року на фестивалі "Казантип", АР Крим, село Попівка;

- з 15 вересня 2011 по 18 вересня 2011 на фестивалі "Коктебель Джаз фест", АР Крим, смт. Коктебель.

Забезпечення виставкових заходів в зазначених закладах підтверджується наданими Позивачем численними первинними документами.

Найбільш масштабними заходами, що адміністрував ТОВ "Небо Івентс Едженсі", були фестивалі " Джаз Коктебель" та " Казантип" у 2011 році, де позивач рекламував свої бренди сигарет "CHESTERFIELD" та " MALBORO".

Для проведення рекламних та маркетингових заходів Позивачем були затверджені накази (а.с. 240-245 том 9). Крім того, був розроблений Бриф, де була визначена основна ідея та план проведення заходів (а.с. 210-240 том 9).

Суть послуг, які надавалися ТОВ "Небо Івентс Едженсі", зводилася до спорудження та монтажу під час фестивалів спеціальних сцен/тентів під назвами Z-STAGE ("Казантип") та ART-STAGE ("Джаз Коктебель") та декорацій/дизайну до них.

Після завершення виставкового заходу ТОВ "Небо Івентс Едженсі" надало відеозвіт для Позивача, що також наявний в матеріалах справи (а.с. 250 том 2).

Позивач зауважує, що спірні послуги, отримані від ТОВ "Небо Івентс Едженсі" під час фестивалів, були не єдиними, а гармонійно поєднувались з послугами, отриманими від ДП "Талан Коммунікейшн" (а.с. 245-251 том 9) у відповідності до п. 2.4 договору з ТОВ "Небо Івентс Едженсі", який надавав послуги персоналу, що брав участь в заходах та був одягнений у форму Позивача, роздавав призи, заохочував споживачів до участі в акціях тощо.

На підтвердження надання послуг ДП "Талан Коммунікейшн" був підписаний акт надання послуг № 531 від 17.10.2011 (а. с. 1 том 10).

Отже, реальний характер наданих ТОВ "Небо Івентс Едженсі" послуг повністю підтверджується численними первинними та непервинними документами, долученими до матеріалів справи.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач замовляв послуги з оренди рекламного обладнання, а також його безпосереднього придбання для різного роду розважальних заходів у ТОВ " Джаст Промо".

Для проведення узгоджених рекламних та маркетингових заходів на різноманітних фестивалях та розважальних закладах, Позивач орендував, а також безпосередньо купував маркетингове та рекламне обладнання у ТОВ " Джаст-Промо".

Позивач співпрацював з цим контрагентом протягом декількох років, що у тому числі підтверджується договором та додатками, які також використовувались у якості замовлення (а.с. 156-163, а.с. 187 та а.с. 195 том 3).

Проте, відповідач посилається нібито на недоведеність отримання як самого товару, так і послуг з оренди лише в межах 3 господарських операцій між позивачем та ТОВ "Джаст-Промо".

Так, одна операція, яка на думку відповідача не відбулась, стосувалась поставки системи голографічного зображення Дрімок у кількості 10 штук (видаткова накладна, прибутковий ордер, платіжне доручення та рахунок-фактура знаходяться в матеріалах справи).

Голографічна система, як це вже описувалось позивачем раніше, використовувалось наступним чином: в розважальних закладах (клубах та торгівельних центрах) розміщувались спеціальні стенди з голографічною системою, яка проеціювала інформацію про бренди Позивача (тобто, торгівельних марок тютюнових виробів, які використовуються Позивачем). Проектор наносив зображення бренду позивача на рівну поверхню, а система "Дрімок" здійснювало голографічне зображення бренду. Таке зображення було доступним для всіх відвідувачповз стенд.

Замовлена у ТОВ "Джаст-Промо" голографічна система використовувалась в рекламних цілях в нічних клубах:

- Форсаж, місто Київ,

- Опера, місто Днепр,

- Занзібар, місто Львів,

- Болеро, місто Харків,

- Метро, місто Львів.

Інші операції, що викликали сумнів у відповідача стосуються надання послуг ТОВ "Джаст-Промо" щодо оренди, розробки та налаштування обладнання для проведення виставкових заходів сигарет MARLBORO у місті Києві та Одесі в період з 21 лютого по 7 березня. Зокрема, такі заходи проводились у тому числі і у торгівельному центрі Караван у місті Києві.

Вказаний захід супроводжувався наступними первинними та додатковими документами, які вже містяться в матеріалах справи: наказ Позивача про організацію та проведення спеціальних виставкових заходів (а.с. 10-12 том 10), додатком № 6 до договору з ТОВ "Джаст-Промо", актами здачі-приймання робіт № ОУ-0000001 від 26.02.2011 та № ОУ-0000002 від 07.03.2011, платіжними дорученнями, внутрішніми платежами та рахунками фактурами, а також фото з проведеного івенту з торгівельного центру Караван.

Судом досліджено, що позивач замовляв у ФОП ОСОБА_2 розробку дизайну та виготовлення спецодягу у 2010 та 2011 роках.

Позивач щороку проводить численні рекламні акції, які у тому числі супроводжуються проведенням інтерактивів (комунікацій в ігровій формі) з потенційними кінцевими споживачами працівниками позивача, які повинні бути одягненні в спеціальний одяг, що привертає увагу та беззаперечно асоціюється з відповідною ТМ тютюнових виробів позивача, щодо якого проводяться такі рекламні заходи.

Необхідний спеціальний одяг протягом 2010 та 2011 років замовлявся у контрагента ФОП ОСОБА_2 , (а саме: піджаки, штани, шарфи, джемпери, футболки, сумки, пальта, кепки, спідниці, шапки, сукні).

Перед замовленням одягу, позивач розробляв бриф для кожної колекції спеціального одягу. Один із брифів 2011 року для Chesterfield, (а.с. 42 45, том 10), в якому наведені зразки (ілюстрації) фінального зовнішнього вигляду замовленого одягу .

Для видачі одягу безпосередньо працівникам, що проводили рекламні заходи, також оформлювались вимоги на переміщення матеріалів (копії вимог розміщені на а.с. 59 66 тому 3 матеріалів справи).

Крім того, між позивачем та ФОП ОСОБА_2 були укладені й інші первинні та непервинні документи, що підтверджують реальність наданих послуг, зокрема: накладні, податкові накладні, рахунки-фактури та платіжні дорученням

Матеріалами справи підтверджено, що позивач замовляв роздатковий матеріал у ТОВ "Аксілайн", що у подальшому безкоштовно роздавався кінцевому споживачу.

Позивач у 1 та 2 кварталах 2011 року позивач замовляв у ТОВ "Аксілайн" роздаткові матеріали для роздачі його у подальшому у якості призів, а також безкоштовно з метою рекламування тієї чи іншої торгівельної марки тютюнових виробів позивача кінцевому споживачу.

Як і для інших рекламних активностей, щорічно позивач затверджував Бриф щодо необхідності замовлення роздаткових матеріалів з брендовим логотипом ТМ тютюнового виробу, які використовувались як під час рекламних акцій у продовж року, так і розробляються та надаються споживачеві під час проведення фестивалів, таких як "Джаз Коктебель", "Казантип" та інші заходи.

Позивач замовив необхідні товари у ТОВ "Аксілайн" зокрема, флеш-диски, сумки, пивні бокали, термоси, попільнички тощо. На підставі видаткових накладних ТОВ "Аксілайн" поставляв товари Позивачу, які у подальшому обліковувались на складах Позивача на підставі прибуткових ордерів

В матеріалах справи наявні й інші первинні та непервинні документи, що підтверджують факт поставки товару, а саме: податкові накладні, платіжні доручення, рахунки фактури.

Позивач оподаткував такі операції ПДВ, що підтверджується бухгалтерською довідкою, податковими накладними та податковими деклараціями з ПДВ та деклараціями з податку на прибуток.

Позивач протягом 2009 2011 років замовляв маркетингові послуги, які полягали у розміщенні обладнання Позивача та тютюнових виробів на вітринах роздрібних торгівельних точок, зокрема:

ПП "Аркадос" у першому кварталі 2010 року розміщувало узгоджений асортимент тютюнових виробів в пунктах торгівлі на 227 автозаправних станціях компанії Лукойл по всій території України;

ТОВ "Агро-Інвест" у 3 та 4 кварталах 2009 року, 1 3 кварталах 2010 року розміщувало фірмове обладнання разом із тютюновими виробами в 20 кіосках міста Дніпра;

ПП "Ново-ком"у 4 кварталі 2010 року (у 241 пунктах торгівлі) та 1 кварталі 2011 року (у 238 пунктах торгівлі) розміщувало узгоджений асортимент тютюнових виробів згідно додатка до договору на автозаправних станціях компанії Лукойл по всій території України.

З метою контролю надання послуг в повному обсязі контрагентами, представники Позивача проводили регулярні перевірки розміщення обладнання та тютюнових виробів на торгівельних точках. За результатами проведення вказаних перевірок заповнювались форми відповідності.

На підставі форм відповідності, які встановлювали виконання замовлених послуг на момент перевірки за шкалою від 0 до 100%, складались акти виконаних робіт за звітний період (щоквартально).

Ціна формувалась в залежності від об`єму виконання узгоджених умов на момент проведення ревізій, та фіксувалась в актах виконаних робіт щодо кожної торгівельної точки окремо.

Всі інші первинні документи, що також підтверджують надання вказаних послуг містяться в матеріалах справи.

Суд наголошує, що позивачем були отримані послуги від вказаних контрагентів і в інші періоди, які не були поставлені під сумнів відповідачем. Документи, що підтверджують отримання Позивачем послуг в інший період (який також охоплювався періодом податкової перевірки відповідача) знаходяться в матеріалах справи.

Позивач придбав у ТОВ "Спіра" ремонтний комплект (ремкомплект) з форсункою. Позивач надає фото ремонтного комплекту, що міститься у матеріалах справи, обладнання з виробництва фільтрів типу Mulfi (тобто, фільтрів для тютюнових виробів).

В матеріалах справи містяться первинні документи, що підтверджують придбання ремонтного комплекту позивачем у 2009 році, а саме: копія видаткової накладної від 25.06.2009 № РН-000017, копія прибуткового ордеру № від 07.01.2009, копія платіжного доручення, копія рахунку фактури № СФ-0000398 від 24.06.2009 та копія податковою накладною № 127 від 25.06.2011.

Таким чином, аналіз зазначених господарських операцій підтверджує їх реальність.

А отже, порушення встановлені в акті перевірки відповідачем були спростовані відповідачем та документально підтверджені позивачем.

Щодо донарахування акцизного податку судом встановлено, що проведеною перевіркою позивача виявлено не нарахування позивачем акцизного збору з вартості пошкоджених тютюнових виробів. Зокрема, ПрАТ "Філіп Морріс України" надано до перевірки висновок експерта Донецької торгівельно-промислової палати №3712 від 22.09.2009 р. , що вказує на факт пожежі, яка відбулась на Донецькій філії ПрАТ "Філіп Морріс Україна" за адресою: м. Донецьк, проспект Веселий, 46.

Відповідно до наданого висновку експерта №3712 від 22.09.2009 р. експертиза проведена на підприємстві ЗАТ "Філіп Морріс Україна", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності керівника складу ОСОБА_6 , та матеріально відповідальної особи ОСОБА_7 .

До експертизи пред`явлено 7868 коробів з тютюновими виробами, які постраждали в результаті пожежі та її наслідків, що підтверджується актом про пожежу від 22.07.2009 року.

Експертом встановлено, що 7868,00 картонних коробів по стикам клапанів дна та кришки обклеєні стрічкою з нанесеними фірмовими знаками. На маркуванні коробів значиться тютюнові вироби, найменування, марка, кількість, попереджувальні знаки. В кожен короб упаковано по 500 пачок. Пачки упаковані в блоки по 10 шт. в кожній. Блоки обгорнуті в целофан.

З експертного висновку вбачається, що пред`явлені до експертизи короба деформовані, лицьова поверхня зі слідами гарі, копоті від пожежі, внутрішня упаковка має виражений сторонній запах та сліди дії засобів пожежогасіння.

Відповідно до висновку експерта із загальної кількості тютюнових виробів, що постраждали в наслідок пожежі, 925 коробів придатні до використання, 6943 короба - деформовані, зворотня поверхня зі слідами гарі, копоті від пожежі, внутрішня упаковка має виражений по сторонній запах та сліди дії засобів пожежогасіння.

Листом №46 від 18.08.2009року по висновку лабораторних досліджень, проведених ЗАТ "Філіп Морріс Україна", також підтверджується, що тютюнові вироби у кількості 6943 не придатні для подальшого використання.

Як вбачається з висновку експертизи, на момент пожежі 20.07.2009 р. на складі лічились залишки тютюнових виробів у кількості 123730,0 тис. штук, 12373 коробів.

Із загальної кількості тютюнових виробів 7868 коробів експертом досліджені, оглянуті, прораховані, про що наведено вище.

Решта тютюнових виробів 4505 коробів експерту пред`явлені на території в значному обпаленому стані, у вигляді безформної маси, у зв`язку з чим експертом не вбачається можливим здійснити прорахунок.

Таким чином, проведеною експертизою підтверджено найменування, кількість пошкоджених сигарет та повністю втрачених сигарет під час пожежі по ПрАТ "Філіп Морріс Україна".

Факт знищення пошкоджених тютюнових виробів підтверджується рішенням про необхідність знищення тютюнових виробів від 27.01.2010, Актом про проведення знищення неякісних тютюнових виробів № 190 від 18.05.2010 та актом списання № 19/08-09 від 20.08.2009.

На момент виникнення спірних відносин порядок знищення пошкоджених тютюнових виробів регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2004 № 508 "Про затвердження Порядку утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Порядок № 508).

Відповідно до п. 4 Порядку № 508, рішення про утилізацію або знищення продукції приймається комісіями з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Рішення про утворення комісії з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - комісія) та затвердження її персонального складу приймається Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами обласної, Київської та севастопольської міської держадміністрації.

Головою комісії є представник Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування.

Положення про комісію затверджується Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації на підставі типового положення, яке затверджується ДПС за погодженням з Держспоживінспекцією.

Склад комісії оновлюється не рідше одного разу на рік.

Отримавши відповідне рішення про необхідність знищення неякісних тютюнових виробів від 27.01.2010, позивач знищив в установленому законом порядку тютюнові вироби, про що складено Акт про проведення знищення неякісних тютюнових виробів (додаток 25 до позовної заяви). Дані документи були складені та підписані відповідною комісією, створеної згідно вимог Порядку № 508.

При цьому, Позивач не мав відношення до формування персонального складу комісії, оновлення його складу дані питання віднесено до компетенції Донецької облдержадміністрації згідно з п. 4 Порядку № 508.

Рішення про знищення пошкоджених тютюнових виробів приймалося повноважним складом комісії, створеної за рішенням Донецької облдержадміністрації. Дані рішення не оскаржувались Відповідачем, а відтак останній немає жодних підстав стверджувати, що оскільки представник СДПІ не входив до складу такої комісії, то неможливо підтвердити факт знищення пошкоджених тютюнових виробів.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України від "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби" (чинного на момент спірних правовідносин) марка акцизного збору спеціальний знак, яким маркуються алкогольні напої та тютюнові вироби. Її наявність на цих товарах підтверджує сплату акцизного збору, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Таким чином, оскільки марка акцизного збору має бути наклеєна на тютюнові вироби, тобто підтверджувати сплату акцизного збору, то суб`єкт господарювання, у якого відбулось знищення тютюнових виробів, зобов`язаний сплатити акцизний збір до бюджету.

Частиною першою ст. 7 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", що діяв на час виникнення спірних відносин, передбачено, що марки акцизного збору виготовляються, зберігаються та продаються відповідно до Положення "Про затвердження марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів", яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року №567.

Відповідно до вимог зазначеного Положення, виробники тютюнових виробів проводять маркування кожної пачки (упаковки) тютюнових виробів.

Абзацом п`ятим пункту 27 Положення передбачено, що у разі встановлення факту нестачі марок (розкрадання, знищення, реалізації на експорт продукції з використанням вітчизняних марок тощо) у їх покупця матеріально-відповідальна особа підприємства-виробника несе матеріальну відповідальність у розмірі вартості марок та розрахункової суми акцизного збору, яку виробник повинен сплатити до бюджету за умови реалізації продукції, для якої купувалися марки.

Однак, згідно пункту 216.3 статті 216 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо втраченого підакцизного товару (продукції) не виникає, якщо платник податку документально зафіксував ці втрати та надав контролюючим органам необхідні докази того, що відповідний підакцизний товар (продукцію) утрачено внаслідок аварії, пожежі, повені чи інших форс-мажорних обставин і його використання на митній території України є неможливим.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлені судом фактичні обставини об`єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами, а також правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді, а також висновки щодо знищення тютюнових виробів, не у спосіб, встановлений законом, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов`язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна".

Окрім того на виконання постанови Верховного Суду в судове засідання були викликані та допитані свідки.

Щодо показань ОСОБА_8 , суд наголошує наступне.

Відповідач, звернувшись до суду із клопотанням про виклик ОСОБА_8 в якості свідка, посилався на те, що їй можуть бути нібито відомі обставини щодо пожежі на складі Донецької філії Позивача, на підставі чого був зроблений висновок про нарахування Позивачу акцизного збору.

ОСОБА_8 підтвердила, що знищення тютюнових виробів разом із наклеєними на них акцизними марками не включено до переліку операцій, що є об`єктом оподаткування акцизним збором відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір " та Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби".

Водночас, вона посилається на те, що такі операції все одно слід вважати такими, що підлягають оподаткуванню. ОСОБА_8 зазначила, що нарахування акцизного збору відповідачем було здійснено, прийнявши за умову реалізацію знищеної продукції, для якої купувались марки.

Щодо другого свідка суд наголошує, що ОСОБА_9 не брала особистої участі у господарських операцій позивача зі спірними контрагентами, не була працівником позивача або когось з контрагентів. Її позиція є виключно суб`єктивною правовою оцінкою працівника контролюючого органу, який не був очевидцем господарських операцій. ОСОБА_9 підтвердила, що висновки про нереальний характер господарських операцій ґрунтуються виключно на інформації із внутрішніх баз даних податкового органу, зокрема актах податкових перевірок, які їй надійшли в електронному вигляді та оригінали яких вона ніколи не отримувала та їй невідомо хто саме, за яких обставин та в порядку якої процедури їх склав.

Більше того, вона також підтвердила, що в межах проведеної нею перевірки вона не надсилала жодних запитів контрагентам Позивача, а використовувала виключно дані з отриманих в електронному вигляді актів перевірок, подальша доля яких їй невідома.

Будь-яких недоліків в оформленні первинних документів Позивачем та його контрагентів або сумнівів в їх достовірності під час перевірки не було встановлено.

ОСОБА_9 дійшла висновку про відсутність матеріальних та технічних ресурсів для здійснення господарської діяльності контрагентів Позивача, за яких Позивач не може нести відповідальність та що суперечить принципу індивідуального характеру юридичної відповідальності, встановленого статтею 61 Конституції України.

Суд наголошує, що посилання ОСОБА_9 на постанову про відкриття кримінальної справи щодо ФОП ОСОБА_10 та пояснення директора ТОВ "Спіра" спростовуються численними доказами Позивача, в тому числі нотаріально засвідченими поясненнями ФОП ОСОБА_10 про те, що надані ним послуги мали реальний характер.

ОСОБА_11 надав показання, в яких підтвердив, що на момент виникнення пожежі у 2009 році на складі тютюнової продукції Позивача працював менеджером із забезпечення збуту, постачання та перевезень; 20 липня 2010 року прибув до міста Донецька незадовго після її початку. Пожежу гасили близько 36 годин, де упродовж цього часу він ( ОСОБА_11 ) і знаходився як уповноважена особа Позивача.

ОСОБА_11 підтвердив, що після гасіння пожежі продукція (пачки сигарет разом із наклеєними на них акцизними марками) була пошкоджена вогнем та залита водою, деякі короби були схожі на єдину "масу". Всі короби були винесені зі складу на плац (територію, що розташована перед складом). ОСОБА_11 підтвердив, що на пошкоджених тютюнових виробах були наклеєні акцизні марки, вказав, що неможливо було відділити акцизні марки від пошкоджених пачок тютюнових виробів.

Крім того, для запобігання розкрадання пошкодженої продукції разом з акцизними марками вся продукція зі складу разом із наклеєними на них акцизними марками була утрамбована та гусеничним трактором. Надалі вказані залишки були знищені. Після пожежі ОСОБА_11 входив до складу комісії, створеної з метою проведення службового розслідування. Комісією був складений акт від 1 вересня 2010 року, в якому викладені всі деталі щодо обставин пожежі та винних осіб. Обставини та факти, викладені в цьому акті, ОСОБА_11 повністю підтверджує.

ОСОБА_12 надав показання, в яких підтвердив наступні факти: в період виникнення пожежі влітку 2009 року на складі готової тютюнової продукції ОСОБА_12 працював на посаді начальника охорони об`єкту СП ТОВ "Група 4 Секурітас Лтд", що надавала послуги з охорони приміщення Позивача на підставі договору від 01.01.2008.

В день пожежі працівники СП ТОВ "Група 4 Секурітас Лтд", які були під його підпорядкуванням, охороняли склад, де Позивач розміщував свою готову продукцію разом із наклеєними на них акцизними марками. Охоронці стали безпосередніми очевидцями пожежі, про що згодом доповіли ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 підтвердив, що пожежа тривала понад добу та сталася не з вини працівників Позивача, а у зв`язку з проведенням неузгоджених з позивачем покрівельних ремонтних робіт ТОВ "Асана".

Внаслідок пожежі вся продукція виявилась непридатною до споживання, а саме частина продукції була майже повністю знищена та сильно пошкоджена.

ОСОБА_13 надала показання, в яких підтвердила наступні факти:

у 2010-2011 роках обіймала посаду фахівця з ключових напрямків постачання у відділі централізованого забезпечення та з початку грудня 2011 року була переведена керівником матеріального забезпечення у відділу централізованого забезпечення Київської філії ОСОБА_14 . Тому, пояснила механізм та процес організації відбору постачальників для надання ними товарів/послуг.

Позивач входить до міжнародної групи компаній ОСОБА_15 , на рівні якої існують внутрішні процедури для відбору та затвердження контрагентів, що можуть надавати товари/послуги Позивачу. Зокрема, чим вища вартість послуг, які планується отримати від третіх осіб або чим важливішими вони є з точки зору бізнес-цілей Позивача, тим складніша процедура відбору застосовується.

Відбір контрагентів у 2010-2011 роках також здійснювався на підставі внутрішніх процедур та регламентів, які, через сплив строків давності для зберігання внутрішньої документації компанії, вже не збереглись.

У 2010-2011 роках не було заборони на проведення маркетингових заходів щодо тютюнових виробів, а тому Позивач активно займався просуванням своєї продукції серед споживачів, за допомогою проведенням різного роду маркетингових та рекламних акцій та заходів для проведення яких залучав контрагентів.

Позивачем регулярно залучались постачальники, які успішно пройшли тендерну процедуру. ОСОБА_13 підтвердила, що у 2010-2011 роках одним із таких постачальників було ТОВ "Небо Івентс Едженсі", яке займалось наданням послуг щодо різного роду маркетингових заходів (наприклад, під час фестивалю "Казантип" та "Коктебель Джаз Фест").

Умови договору не забороняли залучати контрагентом третіх осіб для надання послуг. Також ОСОБА_13 підтвердила, що залучала до "пілотної" співпраці (надання послуг без проходження тендерного відбору) ТОВ "Джаст Промо" для надання нових для позивача послуг, що полягали у розміщенні голографічної системи з метою просування товарів позивача. Крім того, такий контрагент як ТОВ "Аксілайн" (його співробітники), що постачав роздаткові матеріали (подарунки потенційним споживачам за участь в маркетингових інтерактивах), приходив до офісу Позивача та надавав зразки різноманітних можливих подарунків, які у подальшому замовлялись Позивачем. ОСОБА_13 приймала участь у таких зустрічах. Отже, ОСОБА_13 не тільки співпрацювала з контрагентами на етапі узгодження умов договору, а й безпосередньо бачила та спілкувалась зі співробітниками контрагентів, які діяли від імені юридичних осіб.

ОСОБА_16 надав показання, в яких підтвердив наступні факти. У 2010-2011 роках займався питаннями споживацьких програм, просування товарів на ринок та організацією програм з інформування споживачів у відділі продажів Позивача. Позивач щорічно затверджував план маркетингових заходів в розрізі кожного бренду, під кожен захід розроблялась програма (бриф). Крім цього, для зручності в організації та контролі для кожного бренду був визначений бренд-менеджер.

Для проведення маркетингових заходів, Позивачем регулярно залучались постачальники, які успішно пройшли тендерну процедуру. У 2010-2011 роках одним із таких постачальників було ТОВ "Небо Івентс Едженсі", яке займалось наданням послуг щодо різного роду маркетингових заходів (наприклад, під час фестивалю "Казантип" та "Коктебель Джаз Фест").

ОСОБА_16 підтвердив, що перевіряв якість надання послуг ТОВ "Небо Івентс Едженсі", які були надані, наприклад, на фестивалі " ІНФОРМАЦІЯ_12 ".

ОСОБА_17 надала показання, в яких підтвердила наступні факти. ОСОБА_17 у 2010 2011 роках працювала фахівцем із забезпечення збуту в Одеській філії відділу продажів Позивача та займалась питаннями перевірки дотримання контрагентами умов надання послуг з розміщення торгового обладнання та викладки товарів в торгових мережах.

Позивач залучав контрагентів для надання послуг з розміщення торгового обладнання та викладки товарів збільшення продажів та просування тютюнових виробів.

ОСОБА_17 підтвердила, що період 2010-2011 років самостійно перевіряла якість та повноту надання послуг, а саме розміщення викладки сигарет у торгівельних точках, у тому числі на АЗС мережі " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", які надавались, серед іншого компаніями ПП "Аспект Ойл" (що було замінене ПП "Ново-Ком") та компанією ПП "Аркадос" (підтверджено, у тому числі й власноручним підписом ОСОБА_17 на документах "формах відповідності", що містяться в матеріалах справи).

На підставі вказаних "форм відповідності", які встановлювали виконання замовлених послуг на момент перевірки за шкалою від 0 до 100%, щоквартально складались акти виконаних робіт.

Під час перевірки представники позивача звертали увагу, зокрема, на асортимент, видимість узгоджених марок тютюнових виробів, складські запаси.

ОСОБА_18 надав показання, в яких підтвердив наступні факти. У 2010 2011 роках працював фахівцем із забезпечення збуту відділу продажів Позивача та займався питаннями перевірки дотримання контрагентами умов надання послуг з розміщення торгового обладнання та викладки товарів в торгових мережах. ОСОБА_18 підтвердив факт надання послуг щодо викладки тютюнових виробів у торговій мережі АЗС " ІНФОРМАЦІЯ_13 " які надавались, серед іншого, ПП "Аспект Ойл" (що було на ПП "Ново-Ком") та ТОВ "Аркадос".

ОСОБА_18 особисто контролював виконання вимог договору по викладці тютюнових виробів на АЗС мережі " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", які надавались ПП "Аспект Ойл" (що було замінене на ПП "Ново-Ком") та ПП "Аркадос". Такі ж послуги надавались не лише щодо мережі заправок, а й в інших торгових мережах роздрібного продажу, магазинах, кіосках.

ОСОБА_19 надав показання, в яких підтвердив наступні факти. З 1996 року обіймає посаду інженера з технічного обслуговування позивача.

У 2009 році позивач придбавав ремкомплекти у ТОВ "Спіра" (виглядають як сопло 0,6 мм та голка., фотографія якого міститься в матеріалах справи).

Позивач використовує такі ремкомплекти упродовж більш ніж 10 років для клейової системи фільтроробної машини при виробництві сигарет. Зокрема, ремкомплекти від ТОВ "Спіра" використовувались для фільтрів типу ОСОБА_20 (Hauni).

Необхідність придбання ремкомплектів була викликана проведенням планово-попереджувального ремонту, під час якого виявили знос пари голка сопло, що викликало підвищені втрати клею.

ОСОБА_19 підтвердив неодноразове замовлення та отримання від ТОВ "Спіра" ремкомплектів.

ОСОБА_21 та ОСОБА_7 наголосили що, фабрика з виробництва тютюнових виробів (що знаходиться в Харківській області) використовує природний газ для обігріву приміщення та забезпечення безперебійного функціонування двох парових котлів (використовуються для висушування тютюну).

Для забезпечення безперебійного постачання природного газу на фабрику, позивач щорічно укладає договори на постачання природного газу в узгоджених об`ємах.

У 2010 році Позивачем було укладено договір з ТОВ "Укрнадраресурси" за результатами проведення тендерної процедури. Така процедура передбачає відповідність низці вимог, однією з яких є наявність ліцензії з постачання газу.

Конкретне технічне завдання з вимогами щодо постачання природного газу для відбору постачальника, ОСОБА_21 готував та надавав колегам, які займались тендерами.

Обсяги природного газу, що використовується Позивачем фіксувалася у внутрішній документації.

ОСОБА_21 підтвердив, що у грудні 2010 року природний газ постачався відповідно до узгоджених умов ТОВ "Укрнадраресурси".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9, ч.1 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.72, ч.3 ст.77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають учасники справи.

Виходячи з викладеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, встановлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Встановлені судом фактичні обставини об`єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами, а також правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді, а також висновки щодо знищення тютюнових виробів, не у спосіб, встановлений законом, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов`язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна".

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню, а спірні податкові повідомлення-рішення - скасуванню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № від 08.05.2012р., № від 08.05.2012р., № від 08.05.2012р. та № від 08.05.2012р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 липня 2021 року.

Суддя Н.А. Полях