Справа № 300/1132/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2021 р. справа № 300/1132/21
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з порушенням порядку її проведення встановленого п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, а саме позивачу не вручено у встановленому порядку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про призначення документальної перевірки. Вважає, що таке порушення призвело до позбавлення позивача права бути присутнім під час перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час перевірки. Вказує, що невиконання контролюючим органом вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України є підставою для визнання такої перевірки незаконною та призводить до відсутності правових наслідків такої. Враховуючи наведене, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті за результатами перевірки протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу для усунення її недоліків.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року продовжено строк для усунення недоліків.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено пропущений строк звернення до суду із даним адміністративними позором, відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов скористався, який надійшов на адресу суду 03.06.2021. Згідно відзиву представник відповідача позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Вказав, що про проведення перевірки відповідача проінформовано письмовим повідомленням таа наказом ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 01.06.2017, які направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначив, що перевірка проведена в приміщенні ГУ ДФС в Івано-Франківській області, за результатами перевірки складено відповідний акт та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які відповідають вимогам Закону.
Позивачем 16.06.2021 подано відповідь на відзив, згідно змісту якого позивач вважає, що відзив не спростовує доводи позивача наведенні у позовній заяві та факт його неповідомлення про здійснення такої перевірки. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення сторін у справі, судом встановлено наступне.
Наказом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №866 від 01 червня 2017 року вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань своєчасності повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, повноти нарахування та сплати військового збору за період з 01 січня 2015 по 31 грудня 2015 (а.с. 87).
Згідно листа №2526/10/09-19-13-04-13 від 01.06.2017 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області направлено на адресу позивача повідомлення про запрошення, повідомлення про проведення перевірки, копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (а.с. 83-85, 87).
Судом встановлено, що вказана кореспонденція направлялась позивачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення (а.с. 86).
12 червня 2017 року податковим органом розпочато документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 , яка завершена 19 червня 2017 року.
За результатами перевірки податковим органом складено акт №588/09-19-13-07/ НОМЕР_1 від 23.06.2017 (а.с. 88-92), яким встановлено порушення позивачем :
- п.174.1, пп.174.2.2 п. 174.2, п. 174.3 ст. 174, п. 179.7 та п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 132451,25 грн.;
- пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме неподання річної декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;
17.07.2017 ГУ ДФС України в Івано-Франківській області прийнято:
Позивач, вважаючи, що невиконання контролюючим органом вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України є підставою для визнання перевірки незаконною, а податкові повідомлення-рішення прийняті за результатами перевірки протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Як встановлено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Пунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки визначені статтею 79 ПК України, приписи якої не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.
За змістом статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Зміст приписів пункту 79.3 статті 79 ПК України, за яким присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, також дає підстави для висновку про необхідність повідомлення контролюючим органом платника податків про проведення невиїзної перевірки до її початку, в тому числі для вирішення останнім питання щодо прийняття участі у такій перевірки. Наведене відповідає меті перевірки, змісту прав платника податків, досягненню перевіркою її мети, виконанню платником податків обов`язку надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
На підставі викладеного, суд зазначає, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Платник податків повинен бути обізнаний, що стосовно нього за наявності відповідних обставин у певний час та у певному місці здійснюватиметься невиїзна перевірка.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що податковим органом порушено порядок проведення перевірки встановлений підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.
Досліджуючи дотримання податковим органом вимоги щодо належного повідомлення платника податків про початок документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-громадянина ОСОБА_1 судом встановлено наступне.
В розділі І акту перевірки особою, яка здійснювала перевірку, зазначено, що про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-громадянина ОСОБА_1 проінформовано письмовим повідомленням від 01.06.2017 № 2526/10/09-19-13-04-13 та наказом ДПІ у м. Івано-Франківську від 01.06.2017 №866, які направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому, вказаний розділ не містить відомостей щодо своєчасного ознайомлення позивача з таким наказом та повідомленням, його обізнаності про дату її початку у встановлений законом спосіб, а також результат доставки поштової кореспонденції.
На підтвердження дотримання вимог встановлених пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, а саме надіслання письмового повідомлення від 01.06.2017 № 2526/10/09-19-13-04-13 та наказу ДПІ у м. Івано-Франківську від 01.06.2017 №866, відповідачем подано копію повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою уповноважного працівника про причини невручення та повернення поштової кореспонденції: «за закінченням терміну зберігання». Проте поштове відправлення повернулося на адресу відповідача 11.07.2017, коли термін проведення перевірки вже закінчився (а.с. 86).
Отже, на момент початку проведення позапланової невиїзної перевірки у контролюючого органу були відсутні відомості щодо своєчасного ознайомлення позивача з таким наказом та повідомленням, його обізнаності про дату її початку у встановлений законом спосіб, що вказує на відсутність у відповідача права на проведення такої перевірки, та, як наслідок, на прийняття податкових повідомлень-рішень за її результатом.
Відтак, порушення податковим органом визначеного законом порядку повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки, а саме отримання належних доказів щодо ознайомлення позивача з наказом про невиїзну перевірку до її початку, відомостями про дату її початку та місце проведення позбавляє контролюючий орган права на проведення такого виду перевірки, та, як наслідок, на прийняття за її результатами податкових повідомлень-рішень.
Вказаний висновок відповідає правовому позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі №818/1462/16 від 09.02.2021.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії щодо проведення Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), результати якої оформлені актом перевірки №588/09-19-13-07/ НОМЕР_1 від 23.06.2017.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.