Справа № 320/14145/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м.Київ №320/14145/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із заробітної плати в сумі 3000,00 крб. за квітень 1986 року, починаючи з 01 грудня 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 нарахування пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із заробітної плати в сумі 3000,00 крб. за квітень 1986 року, починаючи з 01.12.2020.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, хвороба якої пов`язана з наслідками Чорнобильської катастрофи та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У 1986 році вона виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у м.Чорнобилі та у с.Лелів Чорнобильського району, у зв`язку з цим, позивачці було виплачено за 1 день її роботи заробітну плату у розмірі 147 крб. 69 коп. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 було зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок її пенсії, виходячи з розміру заробітної плати у розмірі 147 грн. 69 коп. На виконання цієї постанови, відповідач здійснив перерахунок її пенсії у вересні 2020 року, яку розрахував, виходячи з заробітної плати позивачки за квітень 1986 року відповідно до положень постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому у період з вересня 2020 року по листопад 2020 включно вона отримувала пенсію у розмірі 13526,38 грн. Проте, з грудня 2020 року вона стала отримувати пенсію у розмірі 9287,25 грн. На її звернення, відповідач повідомив, що розмір її пенсії став меншим, а тому їй здійснено адресну доплату до 525% прожиткового мінімуму осіб, що втратили працездатність. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами позивачки, надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачка отримує пенсію у відповідності до вимог ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі страховим стажем - 17 років 7 місяців 16 днів, в тому числі - робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС за Списком №1 - 1 день. Згідно пп. 4 п.3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати. Відповідно до П.6 Порядку В усіх випадках премія, передбачена підпунктом З пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. Згідно довідки № 10 від 25.02.2019, заробітна плата позивачки складає 9,23 + 18,46=27,69 крб. та премія в сумі 120 крб. Отже, ОСОБА_1 було проведено перерахунок згідно Порядку, а саме: 27,69 (заробітна плата)*25,4=703,32+120 (премія) =823,32 крб. Враховуючи вищевикладене, повідомляємо, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено на умовах Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачка, не погоджуючись з позицією відповідача, надала відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначила, що у відповідності до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, у грошовому виразі, яку за трудовим договором - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Навіть при трактуванні п.6 Порядку обчислення пенсій як бачить це відповідач, а саме, виключивши із заробітку мою премію, та встановивши свою формулу розрахунку пенсії, жодного доказу про те, що премія в розмірі 120,00 грн. є саме премією, передбаченою п.п.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), відповідачем надано не було. Крім того, постановою Шостого апеляційного суду від 29 липня 2020 року зобов`язано відповідача здійснити перерахунок її пенсії виходячи з заробітної плати саме у розмірі 147 грн. 69 коп.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , код РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 15.04.1997 Бориспільським МРВ ГУМВС України в Київській області (а.с. 6).

Позивачка є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом II групи довічно, хвороба якої пов`язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, маю право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 7, 8).

Позивачка перебуває на обліку в Головному Управління Пенсійного фонду України у Київській області, та отримує пенсію у відповідності до вимог ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з експертним висновком ЦМЕК МОЗ та МНС України від 01.07.2015 №2940 захворювання позивачки пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 9).

30 квітня 1986 року позивачка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказана обставина підтверджується копією маршрутного листа та копією табелю обліку робочого часу за квітень 1986 року (а.с. 10, 11-12, 13)

Згідно з довідки Іванківського міжрайонного управління водного господарства №10/1 від 25.02.2019 встановлено, що позивачка дійсно приймала участь в ліквідації аварії на ЧАЕС 30.04.1986 згідно табеля обліку робочого часу за квітень місяць 1986 року. В довідці зазначено, що книги по нарахуванню заробітної плати за 1986 рік в архіві управління збереглись не в повному обсязі (деякі порвані, відсутні багато листів), а саме особовий рахунок ОСОБА_1 не зберігся. ОСОБА_1 в той час працювала робітником складу, у якій був посадовий оклад 120 крб. (а.с. 15, 55, 56).

Позивачка, 28.02.2019, зверталась до відповідача з проханням зробити перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року на підставі довідки про заробітну плату № 10 від 25.02.2019.

Однак, рішенням № 50 від 07.03.2019 року відмовлено позивачці в перерахунку пенсії, в зв`язку з тим, що рішенням № 4172 від 25 .09.2015 року вже була надана відмова в перерахунку пенсії по довідці про заробітну плату № 41 від 16.09.2015 року, видану Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства, за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль, с. Лелів з 30.04.1986 року по 30.04.1986 року, в сумі 147,69 крб. Дане рішення нею було оскаржене в судовому порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №320/2275/19 було визнано протиправним та скасовано рішення Борисіпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 50 від 07.03.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати в сумі 147,69 крб. за роботу в період 30 квітня 1986 року в зоні відчуження протиправним, та зобов`язано Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із заробітної плати в сумі 147,69 крб. за роботу в період 30 квітня 1986 року в зоні відчуження на підставі довідки № 10 від 25.02.2019 та виплатити з 28 лютого 2019 року з урахуванням вже проведених виплат (а.с. 18-22).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду, органом Пенсійного фонду був здійснений перерахунок пенсії позивачки та у період з вересня по листопад 2020 року включно їй була виплачена пенсія у розмірі 13526,38 грн., а з грудня 2020 року - 9287,25 грн. (а.с. 23-24).

Однак, при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду, відповідач розрахував заробітну плату для обчислення пенсії, взяту за період роботи в зоні відчуження з 30.04.1986 в сумі 27,69 крб. та премію в сумі 120,00 крб., що в загальному становить 147,69 крб.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка вимушена була звернутися до суду за захистом свого права.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нормами статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до частини першої статті 54 цього Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 та 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі за текстом - Порядок № 1210).

Відповідно до п.1 цього Порядку, визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пп. 4 п. 3 даного Порядку, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Приписи ч. 4 ст. 15 Закону визначають, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

В силу п. 8 Порядку, в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Судом встановлено, що позивачка є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно з захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 7).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №320/2275/19 було зобов`язано Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із заробітної плати в сумі 147,69 крб. за роботу в період 30 квітня 1986 року в зоні відчуження на підставі довідки №10 від 25.02.2019 та виплатити з 28 лютого 2019 року з урахуванням вже проведених виплат.

При цьому, суд враховує, що в силу вимог ст.72 КАС України, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Однак, як зазначалося, при проведенні перерахунку пенсії позивачки на вищезазначеного судового рішення, відповідач розрахував заробітну плату для обчислення пенсії, взяту за період роботи в зоні відчуження - 30.04.1986, в сумі: 9,23+18,46=27,69 крб. та премію в сумі 120 крб., що в загальному становить 147,69 крб.

Однак, з довідки від 25.02.2019 №10 вбачається, що виплачена позивачці заробітна плата становить 147 крб. 69 коп. з урахуванням коефіцієнту 4.

Як зазначалося, в силу підпункту 4 п.3 Порядку, у разі якщо особа пропрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватись виходячи із заробітної плати одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25.4.

При цьому, суд враховує, що за приписами ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов`язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

У відповідності до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відтак, заробітна плата позивачки для обчислення пенсії має складати: 18 крб.46 коп. (оплата праці за 6 годин) + 9 крб. 23 коп. (доплата за роботу в надурочний час) + 120 крб. (премія зі діючими системами преміювання за роботу з зоні відчуження) = 147 крб. 69 коп.

147 крб. 69 коп. х 25.4 = 3751,33 крб.

Згідно п.9 Порядку, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формулою: 3000 крб.00 коп. : 179 (показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців зайнятих у галузях національної економіки згідно з додатком 1 до постанови КМУ від 20.11.03 року № 1783) = 16,7597 (коефіцієнт заробітної плати) х 928 грн.( середня заробітна плата по Україні в 2006 році) = 15 553,07 грн. 0,80 % (втрата працездатності) =12 442, 45 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що розмір основної пенсії позивача має складати 12 442,45 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, пенсійний орган розрахував заробітну плату позивачки за квітень 1986 року, при цьому відняв більше половини заробітку, вважаючи її премією, яка не може братись до розрахунку заробітної плати і, таким чином, всупереч п.4 Порядку, зменшив суттєво заробіток позивачки, який визначено рішенням суду, а й відповідно і розмір пенсії.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив п. 4 Порядку обчислення пенсій в частині розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії, а тому його дії є протиправними.

При цьому, навіть при трактуванні п.6 Порядку обчислення пенсій як бачить це відповідач, а саме, виключивши із заробітку премію, та встановивши свою формулу розрахунку пенсії, жодного доказу про те, що премія в розмірі 120,00 грн. є саме премією, передбаченою підпунктом З пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), відповідачем надано не було.

Також, суд наголошує, що сума заробітку позивачки у розмірі 3000 крб. обрахована відповідно до порядку №1210 з заробітку 484,27 крб., згідно довідки Іванківського міжрайонного управління водного господарства №10 від 25.02.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №320/2275/19.

Таким чином суд вважає, що відповідач порушив Порядок обчислення пенсій, а саме п.4 в частині розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії і його дії є протиправними.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок має проводитись з дня звернення особи до Управління ПФУ за таким перерахунком пенсії.

Оскільки відповідачем був здійснений перерахунок пенсії на виконання рішення суду, а в подальшому протиправно був зменшений розмір пенсії за рахунок невірного обрахування заробітної плати позивачки, тому перерахунок пенсії позивачки має бути проведений з 01.12.2020, з першого місяця отримання позивачкою пенсійних виплат у меншому розмірі.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В дослідженому випадку суд вважає, що відповідачем на виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надано суду жодних доказів на спростування достовірності відомостей довідки Іванківського міжрайонного управління водного господарства №10 від 25.02.2019.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із заробітної плати в сумі 3000,00 крб. за квітень 1986 року, починаючи з 01 грудня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) провести ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) нарахування пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із заробітної плати в сумі 3000,00 крб. за квітень 1986 року, починаючи з 01.12.2020.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.