Справа № 371/584/21
Суддя: Гаврищук А. В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.07.2021 Єдиний унікальний № 371/584/21
Провадження 2-а/371/584/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гаврищука А.В.

при секретарі Семерей Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Київській області, поліцейського Відділу поліції №2 Обухівського районного управління поліції Мовламова Саміра Фахраддіна огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління національної поліції в Київській області, поліцейського Відділу поліції №2 Обухівського районного управління поліції Мовламова Саміра Фахраддіна огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 565635 від 8 травня 2021 року, винесеною поліцейським відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області сержантом поліції Мовламовим С.Ф. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки та обставина, що ним здійснено завідомо неправдивий виклик не відповідає дійсності.

Так, 7 травня 2021 року він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вони слухали музику, пили пиво, коли близько 23 год. 00 хв. вона пішла на вулицю подихати свіжим повітрям у зв`язку із поганим самопочуттям, проте через 20 хв. не повернулася. Самотужки на території домоволодіння та у будинку її знайти не вдалося, тому він зателефонував до свого товариша ОСОБА_3 , щоб той допоміг у пошуках. Так як у нього виникла підозра, що із співмешканкою стався нещасний випадок або вона стала жертвою злочину, він зателефонував у поліцію та заявив про пропажу. О 23 год. 50 хв. приїхав патруль, і вже 8 травня 2021 року о 2 год. 20 хв. працівникам поліції вдалося знайти ОСОБА_2 .

Проте цього ж дня відносно нього було складено протокол за неправдивий виклик поліції, а 11 травня 2021 року він отримав на своє імя поштою постанову про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Вважає, що зазначену постанову відносно нього складено незаконно, оскільки жодного умислу на неправдивий виклик поліцї він не мав.

Ухвалою від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі ст. 257 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Будь-яких заперечень від сторін щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило.

Від поліцейського СРПП відділення поліції №2 Обухівського РУН ГУ НП в Київській області Мовламова С.Ф. відзив не надійшов.

Представник ГУ НП в Київській області надіслав на адресу суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 565635 від 8 травня 2021 року, винесеною поліцейським відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Мовламовим С.Ф. позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за оскаржуваною постановою став завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме патрульної поліції.

Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Позивач заперечує даний факт та у позовній заяві зазначає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, оскільки виклик поліції він здійснив з поважних причин, так як вважав, що його співмешканці загрожує небезпека, з нею міг статися нещасний випадок чи вона могла стати жертвою злочину.

При вирішені справи суд виходить із наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 2 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. По-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 в порушені ст. 183 КУпАП відповідачем до відзиву на адміністративний позов не було долучено жодних належних, допустимих і достовірних доказів. У відзиві лише процитовано статті КУпАП, якими працівники поліції керувалися під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Не зазначено ніяких обставин, на які посилався поліцейський під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на підставі яких можна вважати, що ОСОБА_1 дійсно здійснив неправдивий виклик поліції, а не потребував допомоги працівників поліції у зв`язку з існуванням реальної загрози життю його співмешканки ОСОБА_2 .

Будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні. У судове засідання для дачі усних пояснень відповідачі також не з`явилися.

Жодних доказів, що дійсно виклик поліції ОСОБА_1 здійснив безпідставно в матеріалах справи не міститься. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень, на яких покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту порушення та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає позов обгрунтованим.

За таких обставин суд доходить висновку про існування підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 цієї статті встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином судовий збір у розмірі 454 грн., сплачений позивачем під час звернення до суду, підлягає відшкодуванню, оскільки у справі міститься квитанція про його сплату.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 2, 8, 9, 19, 70. 70-72,77,90, 139, 159, 189, 241-243, 246, 251, 255 України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №565635 від 8 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) 454 гривні сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук