Справа № 240/9916/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/9916/21

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкову вимогу № Ф-2993-51 від 23.02.2021 Головного управління ДПС у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до податкової вимоги відповідач вимагає від нього сплатити борг зі сплати єдиного внеску в розмірі 40906,36 грн. Відповідач вимагає сплатити борг посилаючись на статтю 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Вказує, що дійсно з 30.04.2014 року був зареєстрований фізичною особою підприємцям, але фактично не здійснював підприємницьку діяльність, а перебував у трудових відносинах з різними підприємствами, зокрема з ТОВ "ЛАВІКОМ", , період роботи 05.10.2011 по 11.07.2016; ТОВ "ГОЛОВИНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР", , період роботи 20.07.2016 по 19.07.2017; ТОВ "КРІГЕР ЕНЕРГІЯ", , період роботи з 28.08.2017 по 11.05.2021 р. 11.05.2021. Відповідно ЄСВ за період з 30.04.2014 року по 11.05.2021 року за нього сплачено роботодавцями, що підтверджується довідкою форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу. Вважає некоректним, оскільки таке оподаткування набуває подвійного характеру.

Позивач вважає, що відповідач під час прийняття рішення щодо пред`явлення вимоги зі сплати єдиного соціального внеску, зобов`язаний був встановити всі обставини щодо сплати відповідного збору.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

21.07.2021 відповідача проти позову заперечив, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що відповідно до інтегрованої картки платника за позивачем станом на 31.01.2021 обліковується заборгованість з єдиного внеску становила 40409,36 грн. з яких основний платіж - 39164,48 грн., штрафи-1099,34 грн., пеня - 642,54 грн.- Відповідач вказує, що на несвоєчасні сплачені суми із єдиного внеску на підставі даних автоматизованої інформаційної системи податкового органу, Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області сформовано та винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.10.2016 №001991303 на загальну суму 1741,88 грн., яке було особисто отримане ФОП ОСОБА_1 18.10.2016, та не оскаржувалось у встановлені законодавством терміни.

Також відповідач зазначає, що позивачем особисто подавались декларації платника податків за 2015 рік, 2016 рік. Крім того, СПД ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у податковому розрахунку Ф. № 1ДФ за ІІІ-IV квартал 2016 року відображено дохід, виплачений самозайнятій особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (ознака доходу «157»), СПД ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у податковому розрахунку Ф. №1ДФ за IV квартал 2016 року відображено дохід, виплачений самозайнятій особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач вважає, що від нарахувань за 2014-2021 рік за себе за весь період - позивач не звільнений, і відповідно до наявної заборгованості йому була правомірно сформована і надіслана вимога про сплату боргу №Ф-2993-51 від 23.02.2021 на суму 40906,36 грн. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно реєстраційних даних картки особового рахунку автоматизованих інформаційних систем, ОСОБА_1 05.05.2014 було здійснено державну реєстрацію, як фізичної особи - підприємця. З 01.10.2014 по 31.03.2018 перебував на спрощеній системі оподаткування (третя група), з 01.04.2018 по даний час - на загальній системі оподаткування.

Відповідно до інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 "Для фізичних осіб-рїдприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» обліковується заборгованість на загальну суму 40906,36 грн., виникла за рахунок нарахувань за наступні періоди:

- за липень-вересень 2016 року на суму 957,00 грн. по терміну сплати 19.10.2016, який було частково самостійно сплачено відповідно до платіжного доручення №1458166SВ від 20.07.2016 на суму 4800,00 грн., та зараховано у порядку календарної черговості виникнення заборгованості відповідно до частини 6 ст.25 Закону №2464 на суму 571,36грн., отже недоїмка склала 385,64 грн.;

- жовтень-грудень 2016 року на 990,00грн. по терміну сплати 19.01.2017;

Загальна заборгованість станом на 31.10.2016 -1485,08 грн., сума пені - 642,54 грн.

- січень - березень 2017 року 2112,00грн, по терміну сплати 19.04.2017;

- квітень - червень 2017 року 2112,00грн, по терміну сплати 19.07.2017;

- липень-вересень 2017 року 2112,00грн., по терміну сплати 19.01.2018

Загальна заборгованість станом на 31.10.2017 - 8811,08 грн.

- за січень - березень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.04.2018;

- за квітень-червень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.07.2018;

- за липень-вересень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.10.2018;

- за жовтень - грудень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 21.01.2019;

Заборгованість станом на 31.10.2018 - 18294,62грн.

- за січень - березень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 19.04.2019;

- за квітень - червень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 19.07.2019;

- за липень - вересень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 21.10.2019;

- за жовтень - грудень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 20.01.2020;

Заборгованість станом на 31.10.2019 - 29014,34 грн.

- за січень - лютий 2020 року на суму 2078,12 грн. по терміну сплати 21.04.2020;

- за червень 2020 року на суму 1039,06 грн. по терміну сплати 20.07.2020;

- за липень-вересень 2020 року на суму 3178,12 грн. по терміну сплати 19.10.2020;

- за жовтень-листопад 2020 року на суму 2200,00грн. по терміну сплати 19.01.2021.

Отже станом на 31.01.2021 загальна сума боргу з єдиного внеску становила 40409,36 грн. з яких основний платіж - 39164,48 грн., штрафи - 1099,34 грн., пеня - 642,54 грн.

Поряд із тим, відповідно до довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 21.05.2021 ОСОБА_1 є застрахованою особою, за яку єдиний внесок сплачується страхувальниками - юридичними особами.

Крім того, знідно довідки ОК-5 та даних трудової книжки позивач перебував у трудових відносинах з різими підприємствами а саме:

1. ТОВ "ЛАВІКОМ", , період роботи 05.10.2011 року по 11.07.2016 р.

2. ТОВ "ГОЛОВИНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР", , період роботи 20.07.2016 року по 19.07.2017 р.

3. ТОВ "КРІГЕР ЕНЕРГІЯ", , період роботи з 28.08.2017 по 11.05.2021 р.

Вказаними підприємствами щомісяця нараховувався та сплачувався у бюджет єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1

23.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Житомирській області, на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у відношенні позивача була складена вимога № Ф-2993-51 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, станом на 31.01.2021 року на суму 40906,36грн.

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті суд, виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Перелік платників єдиного внеску визначений статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (абзац перший пункту 1); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За правилами абзацу 1 пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно частини 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як встановлено судом вище, позивач працював у ТОВ "ЛАВІКОМ" () період роботи 05.10.2011 року по 11.07.2016 р; ТОВ "ГОЛОВИНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР" () період роботи 20.07.2016 року по 19.07.2017 р.; ТОВ "КРІГЕР ЕНЕРГІЯ" () період роботи з 28.08.2017 по 11.05.2021 р.

Вказані підприємтсва щомісяця у період з 2011 по 2021 нараховувався та сплачувався у бюджет єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 .

Відповідач не надав суду доказів на спростування факту сплати ТОВ "ЛАВІКОМ", ТОВ "ГОЛОВИНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР", ТОВ "КРІГЕР ЕНЕРГІЯ" єдиного внеску за найманого працівника - ОСОБА_1 .

Під час вирішення зазначеної справи суд враховує, що Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та здійснення незалежної професійної діяльності.

Із системного аналізу його норм слідує, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску.

Таким чином, в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього регулярно нараховує та сплачує роботодавець, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як фізичною особою-підприємцем.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 440/2149/19.

Слід зазначити, що у сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов`язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

З огляду на викладене суд зазначає, що контролюючим органом під час нарахування позивачу ЄСВ в подальшому тягне за собою подвійне оподаткування доходів позивача, що є непереборним тягарем щодо сплати позивачем податків до бюджету та призводить до подвійного оподаткування доходів платника податків.

Посилання позивача на подання позивачем особисто декларацій платника податків за 2015 рік, 2016 рік та відображення СПД ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у податковому розрахунку Ф. № 1ДФ за ІІІ-IV квартал 2016 року доходу, виплаченого самозайнятій особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (ознака доходу « 157»), СПД ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у податковому розрахунку Ф. №1ДФ за IV квартал 2016 року доходу, виплаченого самозайнятій особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), суд вважає безпідставним, оскільки позивач є застрахованою особою і платником єдиного внеску, за спірний період, за неї є його роботодавець (ТОВ "ЛАВІКОМ", ТОВ "ГОЛОВИНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР", ТОВ "КРІГЕР ЕНЕРГІЯ"), а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Також доводи щодо винесення Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.10.2016 №001991303 на загальну суму 1741,88 грн., яке було особисто отримане ФОП ОСОБА_1 18.10.2016, та не оскаржувалось у встановлені законодавством терміни, суд вважає також безпідставними, оскільки вказане рішення охоплює період до 21 липня 2016.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення вимоги про сплату боргу № Ф-2993-51 від 23.02.2021 Головного управління ДПС у Житомирській області є протиправною, порушує майнові права та інтереси позивача, а тому вимога про сплату боргу № Ф-2993-51 від 23.02.2021 є незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2993-51 від 23.02.2021, прийняту ГУ ДПС у Житомирській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев"ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 27 липня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова