Справа № 420/9056/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9056/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 від 04.02.2021 року, визнання протиправною та скасування картки відмови № UA 500500/2021/0000065 від 04.02.2021 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 від 04.02.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500500/2021/00065 від 04.02.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЮНІОН ГРУП» понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 24 жовтня 2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у Інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору. На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило позивачу партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками. Торгівельна марка «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва «СN» (Китай). З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем до Одеської митниці Держмитслужби 04.02.2021 року була подана митна декларація № UA500500/2021/004504, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору. До митного оформлення позивачем було надано документи: пакувальні листи від 09.12.2020 року; рахунки-фактури (інвойси) від 09.12.2020 року; коносамент від 14.12.2020 року; автотранспортні накладні від 03.02.2021 року; сертифікати про походження товару від 28.12.2020 року; прейскуранти (прайс-листи) виробника товар від 09.12.2020 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 24.10.2019 року; доповнення № 1 від 24.12.2019 року, копії митних декларацій країни відправлення від 10.12.2020 року.

04.02.2021 року Одеська митниця Держмитслужби склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500500/2021/00065 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 від 04.02.2021 року. Представник позивача зазначає, що вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на пакування, митний орган не врахував, що поставка товару здійснювалася у незворотній тарі, вартість якої входить у ціну товару. Також, представник позивача зазначає, що як умови оплати товару, так і не зазначення цих умов в інвойсі безпосередньо на ціну товару не впливають. Також, представник позивача вказує на те, що копія митної декларації країни відправлення не є первинним документом підтвердження митної вартості та декларант не відповідає за її заповнення. Разом з тим, умови поставки «C&F» є старою назвою CFR. Щодо зауважень митниці до прайс-листів, представник позивача зазначає, що чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа. Щодо посилань митного органу на невідповідність коду УКТЗЕД у поданій декларації до кодів, що вказані у митних деклараціях країни відправлення, позивач зазначає, що вказаний факт ніяк не впливав на розмір митних платежів.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та позов з додатками отримав 11.06.2021 року, проте, відзив на адміністративний позов суду не надано.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

24.10.2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

Умови цього Контракту викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс-2010» (п. 1.2).

Згідно з п. 2.1 Договору, кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Контрактом, вказується в інвойсах (Специфікаціях) на кожну окрему поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Приписами п. 3.1 Договору визначено, що поставка товару продавцем покупцеві повинна здійснюватися під час морського перевезення на умовах визначених для кожної поставки в Специфікації, відповідно до «Інкотермс 2010».

Відповідно до п. 4.1 Договору передбачено, що загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, становить 1 000 000 (один мільйон) доларів США.

Згідно з п.4.3 Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. Можлива оплата протягом 300 днів з моменту надходження товару на митну територію України.

На виконання умов зазначеного договору підприємство «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками. Торговельна марка - «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва - «CN» (Китай).

З метою здійснення митного оформлення товару позивач до Одеської митниці Держмитслужби 04.02.2021 року подав митну декларацію №UA500500/2021/004504, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до митного оформлення було надано:

пакувальні листи № J254Z20-32-PL від 09.12.2020 року, № J254Z20-33-PL від 09.12.2020 року, № J254Z20-34-PL від 09.12.2020 року, № J254Z20-35-PL від 09.12.2020 року, № J254Z20-36-PL від 09.12.2020 року; рахунки-фактури (інвойси) № J254Z20-32 від 09.12.2020 року, № J254Z20-33 від 09.12.2020 року, № J254Z20-34 від 09.12.2020 року, № J254Z20-35 від 09.12.2020 року, № J254Z20-36 від 09.12.2020 року; коносамент LSSZEC206458896 від 14.12.2020 року; автотранспортні накладні № 8, № 8/1, № 8/2, № 8/3, № 8/4 від 03.02.2021року; сертифікати про походження товару № 20С4401А0527/00095, № 20С4401А0527/00096, № 20С4401А0527/00097, № 20С4401А0527/00098, № 20С4401А0527/00101 від 28.12.2020 року, декларації про походження товару № J25Z20-32 від 09.12.2020 року, № J25Z20-33 від 09.12.2020 року, № J25Z20-34 від 09.12.2020 року, № J25Z20-35 від 09.12.2020 року, № J25Z20-36 від 09.12.2020 року; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару № J254Z20-32-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-33-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-34-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-35-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-36-PR від 09.12.2020 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 19YG-099 від 24.10.2019 року; додаткові угоди № 1 від 24.12.2019 року; копії митних декларацій країни відправлення № 16281931, № 16283333, № 16283438, № 16283562, № 16284046 від 10.12.2020 року.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

04.02.2021 року декларант надав до митного органу пояснення.

04.02.2021 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500500/2021/00065.

В прийнятому рішенні зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних ПІК «Інспетор-2006» та ЄАІС та встановлено, що раніше визнані митними органами митні вартості товару № 1 є більшими і становить 5,01 дол. США за кг ваги нетто.

З огляду на рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 від 04.02.2021 року, відповідачем були виявлені наступні розбіжності у документах, які були надані позивачем:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч. 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно п.4.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) № 19YG-099 від 24.10.2019 року передбачено, що оплата може бути здійснена, як у вигляді передоплати, та і на умовах відстрочення платежу. Проте в наданих до митного оформлення документах не зазначено на яких саме умовах здійснюється оплата за товар по даній поставці;

3) в копіях митних декларацій країни відправлення № 16281931, № 16283333, № 16283438, № 16283562, № 16284046 від 10.12.2020 року зазначено, що поставка товару здійснюється на умовах поставки CIF, але в наданих до митного оформлення рахунках-фактурах (інвойсах) № J254Z20-32 від 09.12.2020 року, № J254Z20-33 від 09.12.2020 року, № J254Z20-34 від 09.12.2020 року, № J254Z20-35 від 09.12.2020 року, № J254Z20-36 від 09.12.2020 року зазначено, що поставка здійснюється на умовах CFR;

4) прайс-листи № J254Z20-32-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-33-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-34-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-35-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-36-PR від 09.12.2020 року не містять, згідно загальноприйнятої світової практики відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: терміну дії, умови платежу, передбачені системи знижок, терміни поставки товарів, характер тари та упаковки, тощо.

5) у поданих копіях митних декларацій країни відправлення № 16281931, № 16283333, № 16283438, № 16283562, № 16284046 від 10.12.2020 року вказані коди товару відмінні від даних зазначених у поданій ЕМД.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Відповідач, у якості однієї із розбіжностей, що виявлені в документах позивача, зазначив, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі,) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості (вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням) до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Так, згідно з правилом А.9 Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції від 01.01.2011 року, за умовами перевезення CFR, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Так, згідно з інвойсами № J254Z20-32 від 09.12.2020 року, № J254Z20-33 від 09.12.2020 року, № J254Z20-34 від 09.12.2020 року, № J254Z20-35 від 09.12.2020 року, № J254Z20-36 від 09.12.2020 року, поставка здійснюється на умовах: CFR- PIVDENNYI.

Тобто, суд зазначає, що наведені вище висновки митного органу є помилковими, оскільки, як вказав вище суд, умови поставки CFR передбачають, що обов`язок пакування і маркування лежить на постачальнику. Витрати з пакування товару покладаються на постачальника. Зазначені витрати входять до ціни товару та додатковому відшкодуванню зі сторони покупця не підлягають.

З приводу доводів відповідача, як підстави для коригування митної вартості, щодо відсутності у наданих до митного оформлення документах умов оплати за товар, суд зазначає наступне.

Згідно з п.4.3 Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. Можлива оплата протягом 300 днів з моменту надходження товару на митну територію України.

Тобто, умовами договору передбачено, що у випадку внесення передоплати за товар необхідна наявність інвойсу-проформи.

Вимог щодо зазначення умов оплати товару у будь-якому із товаросупровідних документів, у випадку, коли товар оплачується після надходження до України, ані Договір від 24.10.2019 року, ані додаткова угода не місять.

Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Зазначені висновки суду відповідають висновкам, що наведені у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Щодо тверджень митного органу з приводу того, що умови поставки товару, що зазначені у митних деклараціях країни відправлення відрізняються від умов поставки, що вказані у інвойсах, суд зазначає наступне.

Згідно з інвойсами № J254Z20-32 від 09.12.2020 року, № J254Z20-33 від 09.12.2020 року, № J254Z20-34 від 09.12.2020 року, № J254Z20-35 від 09.12.2020 року, № J254Z20-36 від 09.12.2020 року, поставка здійснюється на умовах: CFR- PIVDENNYI.

Разом з тим, у митних деклараціях країни відправлення № 16281931, № 16283333, № 16283438, № 16283562, № 16284046 від 10.12.2020 року зазначено умови поставки товару «C&F», а не «CIF», як вказує митний орган.

Відповідно до п.9.3 Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції від 01.01.2011 року, на практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або C і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR. Сторонам, на уникнення труднощів тлумачення їх договору, слід застосовувати правильний термін Інкотермс - CFR, що є єдиною прийнятою в усьому світі стандартною абревіатурою терміна "вартість і фрахт (... назва порту призначення)".

Листом Міністерства економіки України від 10.06.2011р. №4201-24/039 «Щодо набрання чинності нової редакції Інкотермс2010» визначено що суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції, узгодженої сторонами контракту. У тому числі і правил ІСС по використанню термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі.

Таким чином, судом встановлено, що контрагент позивача під час оформлення митних декларацій країни відправлення зазначив умови поставки Соst and Freigt (вартість товару і фрахт) з використанням скорочення С&F, яке не міститься в правилах Інкотермс 2010, проте, суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції.

Разом з тим, приписами п. 3.1 Договору визначено, що поставка товару продавцем покупцеві повинна здійснюватися під час морського перевезення на умовах визначених для кожної поставки в Специфікації, відповідно до «Інкотермс 2010».

Згідно з п. 2.1 Договору, кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Контрактом, вказується в інвойсах (Специфікаціях) на кожну окрему поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Тобто, згідно з умовами договору під специфікаціями сторони розуміють інвойси.

Отже умовами Договору визначено, що умови поставки визначаються у специфікаціях, тобто інвойсах, а не в митній декларації країни відправлення.

Суд зазначає, що митна декларація країни відправлення оформлюється відправником товару контрагентом позивача та правильність її оформлення жодним чином не залежить від покупця товару, у даному випадку ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЮНІОН ГРУП».

Суд зазначає, що зазначення у митних деклараціях країни відправлення умов поставки товару з використанням старої абревіатури не впливає на числові значення митної вартості товару.

Так само, суд зазначає, що розбіжності у зазначенні кодів товару у митних деклараціях країни відправлення та у митній декларації від 04.02.2021 року № UA500500/2021/004504 не вливають на митну вартість товару.

Щодо посилань відповідача на відсутність у прайс-листах, згідно загальноприйнятої світової практики, відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: терміну дії, умови платежу, передбачені системи знижок, терміни поставки товарів, характер тари та упаковки, тощо, суд зазначає, що відповідач не вказує, якими нормативно-правовими актами передбачено обов`язкове зазначення вказаних даних у прайс-листах. Разом з тим, у прайс-листах № J254Z20-32-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-33-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-34-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-35-PR від 09.12.2020 року, № J254Z20-36-PR від 09.12.2020 року зазначено ціну товарів та умови поставки товару - CFR, які на думку суду, є достатніми відомостями.

Суд зазначає, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Зазначені висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 13 вересня 2019 року у справі №820/859/17.

Всі ці відомості наявні у прайс-листах від 16.03.2021 року, які були надані до митного оформлення.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є такими, що належать до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач по справі прийняв рішення про коригування митної вартості, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв`язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 10007,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 193 від 05.05.2021 року, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 257-262, 295, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 від 04.02.2021 року, визнання протиправною та скасування картки відмови № UA 500500/2021/0000065 від 04.02.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000044/2 від 04.02.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500500/2021/00065 від 04.02.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1007,18 коп. (десять тисяч сім гривень вісімнадцять копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (, вул. Суворова, буд. 2-А, смт. Овідіополь, Овідіопольський р-н., Одеська обл., 67801).

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби (, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 23 липня 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо