Справа № 520/12698/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 липня 2021 р. № 520/12698/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н. А розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, буд. 58, м. Харків, 61004, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Міжрайонний відділ державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) зняти обтяження у вигляді арештів нерухомого майна: № 5079373 та № 5079428 від 06.06.2007 р. зареєстрованих Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Друга Харківська ДНК) на підставі повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. № 2783, 25.05.2007 р. державного виконавця Бєлікової Ольги Юріївни Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 . реєстраційний номер 15072091.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржувані арешти перешкоджають правомірному розпорядженню даною квартирою ОСОБА_1 , яке гарантовано Конституцією та встановлено законами України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження.

Відповідач не скористався правом, наданим адміністративним процесуальним законодавством та не надав жодних документів чи заяв по суті до суду.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу №5681, 07.12.2006р., приватний нотаріус ХМНО Гібадулова Л.А. право власності зареєстровано 25.12.2006 р.

Як вбачається з інформаційної довідки 251745756 від 08.04.2021 р. з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказану квартиру були накладені обтяження у вигляді арештів нерухомого майна: № 5079373 та № 5079428 від 06.06.2007 р. зареєстрованих Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Друга Харківська ДНК) на підставі повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, № 2783, 25.05.2007 р. державного виконавця Бєлікової Ольги Юріївни Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вказані арешти стосувались минулих власників квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та накладені були вже після набуття права власності на дану квартиру ОСОБА_1

Міжрайонний відділ державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) є правонаступником Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

15.04.2021р. було направлено адвокатський запит № 1504 до Міжрайонного відділу державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) з вимогою надати інформацію щодо виконавчого провадження на підставі повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, № 2783, 25.05.2007 р. державного виконавця Белікової Ольги Юріївни Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та належним чином засвідчено копію повідомлення про накладання заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, № 2783, 25.05.2007 р.

У відповіді на запит від 21.04.2021 р. № 47382-10 Міжрайонного відділу державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) зазначено, що ОСОБА_1 не є стороною у виконавчому провадженні про накладання заборони на відчуження №2783 від 25.05.2007 р. тому не має законних підстав для надання інформації та копії затребуваних запитом.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Панову С.В. рекомендованим листом (поштове відправлення № 924) 17.05.2021 р. було направлено заяву до Міжрайонного відділу державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) з вимогою зняти обмеження у вигляді арештів нерухомого майна з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 15072091.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення заяву було доставлено до Міжрайонного відділу державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) 19.05.2021 р.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд застосовує Положення про єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 ( у редакції, яка діяла станом на час накладення арешту на майно позивача).

Відповідно до п.2.1.5 цього Положення підставою для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є, зокрема, заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається органами державної виконавчої служби у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

При цьому, згідно з п.2.5 цього Положення відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об`єкти нерухомого майна вносяться Реєстратором до Реєстру заборон у день їх надходження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року (надалі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до частин 1-3 статті 57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 50 Закону №606-ХІV. За її змістом, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Зі змісту зазначених норм видно, що дійсна мета застосування процедури арешту майна боржника є забезпечення реального виконання виконавчого документу. Тобто, існування арешту накладеного державним виконавцем дозволяє йому ефективно здійснювати дії щодо реального виконання виконавчих листів та інших виконавчих документів, упереджує недобросовісну поведінку боржника щодо уникнення сплати ним свого боргу шляхом реалізації або переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна. Таким чином, існування арешту майна, накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження.

Суд встановив, що на виконанні у відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження, в межах яких можливе звернення стягнення на майно позивача.

Відтак, наведені обставини свідчать, про відсутність правових підстав у відповідача зберігати накладений ним арешт на майно позивача, в силу неможливості виконавчого органу надати документ, яким відповідний арешт було застосовано, більш того, через неможливість цього органу конкретизувати виконавче провадження в рамках якого він був накладений.

Таким чином, оскільки відповідач не вчиняє дій щодо зняття арешту з належного позивачу майна, таке є порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", що позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися своїм майном.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року, чинного на час звернення позивача із заявою до відповідача, передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, рішення про зняття арешту на майно, накладеного державним виконавцем, приймається державним виконавцем або начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, шляхом винесення відповідної постанови за рішенням суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування арешту, накладеного на нерухоме майно позивача попри відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо нього, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу вільно розпоряджатись належним йому майном, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Проаналізувавши матеріали справи та на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат проводиться у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись приписами ст. ст. 14, 139, 171, 229, 241-247, 242, 258, 287, 255, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, буд. 58, м. Харків, 61004, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Міжрайонний відділ державної реєстрації виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) зняти обтяження у вигляді арештів нерухомого майна: № 5079373 та № 5079428 від 06.06.2007 р. зареєстрованих Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Друга Харківська ДНК) на підставі повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. № 2783, 25.05.2007 р. державного виконавця Бєлікової Ольги Юріївни Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 . реєстраційний номер 15072091.

Стягнути за рахунок бюджетних відшкодувань з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, буд. 58, м. Харків, 61004, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Згідно із ч. 6 ст. 287 КАС України, рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 липня 2021 р.

Суддя Н.А. Полях