Справа № 200/5802/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 р. Справа№200/5802/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення № 73 від 16.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 89% до 52% при здійсненні перерахунку та виплаті такого за період з 19.02.2020 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 і довічно;

- скасувати рішення відповідача від 16.04.2021 №73 яким було зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 89% до 52% при здійсненні перерахунку та виплаті такого за період з 19.02.2020 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 і довічно;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 ,як судді у відставці починаючи з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 89% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 16.12.2016 перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в Донецькій області. 15.04.2021 відповідачем здійснено перерахунок грошового утримання у відставці, проте 16.04.2021 відповідачем прийнято рішення №73 відповідно до якого позивачу протиправно та безпідставно зменшено розмір раніше отримуваного грошового утримання судді у відставці з 89% до 52 %. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначає, що для застосування для визначення позивачу розміру грошового довічного утримання виходячи з 89% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, немає правових підстав, оскільки зазначений розмір було передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, але з 18 лютого 2020 року (дата прийняття Конституційний Судом України Рішення № 2-р/2020), Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в частині регулювання щомісячного грошового утримання судді втратив чинність. Діючим Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Так, згідно ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (Закону № 1402) щомісячне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи у посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді.

Згідно п. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Вказує, що позивач має стаж на посаді судді менш ніж 20 років, отже, позивач не має стажу роботи понад 20 років відповідно до Закону № 1402 зі збільшенням на 2% від суми довічного грошового утримання.

Враховуючи наведене, вважає, що при прийнятті спірного рішення управління ПФУ діяло правомірно та в межах повноважень у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.06.2021.

09.06.2021 розгляд справи відкладено на 06.07.2021.

Ухвалю суду від 06.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.07.2021.

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 /а.с.10-14/.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 позивач є суддею Апеляційного суду Донецької області у відставці./а.с.9/

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.12.2017 в справі №233/4936/17 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірними дії Костянтинівського об*єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без урахування половини строку навчання за денною формою в Українській юридичній академії, календарного періоду проходження строкової військової служби та періоду роботи на посаді слідчого.

Зобов`язано Костянтинівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботу на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання за денною формою в Українській юридичній академії з 01 вересня 1988 року по 30 червня 1993 року, календарний період проходження строкової військової служби з 16 листопада 1985 року по 17 листопада 1987 року, а також період роботи на посаді слідчого з 01 серпня 1993 року по 21 грудня 1995 року.

Зобов`язано Костянтинівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 89% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 16 грудня 2016 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнуто за рахунок коштів бюджетних асигнувань Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

03.03.2020 Донецьким апеляційним судом позивачу було видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №3.11-14/107/20. В зазначеній довідці № №3.11-14/107/20 зазначено, що довідка видана на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

12.03.2020 позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням управління від 20.03.2020 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, в довідці №3.11-14/107/20 від 03.03.2020 розмір посадового окладу визначено із розрахунку 55 прожиткових мінімумів, що не відповідає вимогам п. 3 ст. 135 та п. 24 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №200/7367/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Ціолковського, 25, м. Костянтинівка, 85113, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 березня 2020 року про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви із заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області () здійснити судді у відставці ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ) з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Донецького апеляційного суду №3.11-14/107/20 від 03.03.2020 з урахуванням фактично виплачених сум починаючи з 19.02.2019.

Стягнуто з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Ціолковського, 25, м. Костянтинівка, 85113, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840,80 грн.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №200/7367/20-а відповідачем прийнято рішення від 16.04.2021 №73 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020. Сума доплати за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 становить 1 426 592,35 грн. Розмір щомісячного грошового утримання з 19.02.2020 становить 164628,64 грн.

Розпорядженням по управлінню від 15.04.2021 пенсійну справу позивача приведено у відповідність до ч.3 ст.142 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» з 19.02.2020. Відсоток для розрахунку від заробітку для обчислення довічного грошового утримання складає 52%, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді зменшився та з 19.02.2020 становить 96187,52 грн у результаті чого виникла переплата за період з 19.02.2020 по 30.04.2021 в сумі 136882,24 грн.

Рішенням відповідача від 15.04.2021 №68 про взяття на баланс переплаченої суми пенсії вирішено взяти на баланс надміру отриману ОСОБА_1 суму пенсії за період з 01.03.2021 по 30.04.2021 в розмірі 136882,24 грн та вжито заходи щодо повернення зайво отриманих коштів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

За змістом п. 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIIIвизнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 7 липня 2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(ч. 2 цієї статті).

Згідно ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом із цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (п. 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16 жовтня 2019 № 193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддівта деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 7 листопада 2019 року, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, якими передбачалось, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п. 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (п. 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIIIвстановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх Рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, а також у Рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIIIзі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями п. 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абз. 4 пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абз. 5, 6 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013). Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку із викладенимКонституційний Суд України Рішенням від 18 лютого 2020 року у справі № 2-р/2020 визнав неконституційним п. 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Закону України від 13 червня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 єдиною нормою, яка визначає порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, здійснення її перерахунку, є стаття 142 Закону № 1402-VІІI.

Суд вважає помилковим посилання позивача на те, що такий перерахунок має бути здійснений, виходячи з 89% від суддівської винагороди працюючого судді.

Так, позивач, зазначаючи про необхідність проведення суддям у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, посилається на ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною 3 цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Суд вважає за необхідне зазначити, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 89% від заробітної плати працюючого судді без врахування положень ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІI ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку.

Крім того, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково положення з різних законів.

Як вже було зазначено раніше, за приписами ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як вбачається з довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №3.11-14/107/20 від 03.03.2020, виданої ТУ ДСА в Донецькій області, суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 18.02.2020 складає 184976,00 грн, з яких: посадовий оклад 115610,00 грн; доплата за вислугу років 60% - 69366,00 грн. (а.с. 6).

Як вбачається з рішення відповідача від 16.04.2021 № 73 на підставі рішення суду позивачеві зроблено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання із застосуванням 52% від заробітної плати (винагороди) працюючого судді, за наслідком якого розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача склав 96187,52 грн (184976,00 * 52%).

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Виходячи з наведеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 244-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення № 73 від 16.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повнийтекст судового рішення складено і підписано 22 липня 2021 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв