Справа № 240/10093/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 15.09.2016 включно;
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 15.09.2016 включно;
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати йому компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за період за 2015, 2016 роки;
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити йому компенсацію за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016 роки;
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України з набранням рішенням законної сили подати суду звіт про виконання рішення.
Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, що за вказаний період проходження служби в органах поліції Позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація його грошового забезпечення, а при звільненні не була виплачена грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2016роки. На своє звернення щодо такої індексації та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки Позивач отримав відмову, викладену в листах від 12.03.2021року та від 16.04.2021р. Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як має законне право на індексацію грошового забезпечення за вказаний період та на виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Відповідача, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, 06.07.2021року направив до суду відзив на позовну заяву та письмові заперечення щодо позову, в яких проти позову заперечив і зазначив, що Позивачу за вказаний період дійсно не нараховувалася та не виплачувалася індексації грошового забезпечення по тій причині, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, на час проходження служби Позивачем не передбачав індексації грошового забезпечення поліцейських.
У відзиві та оскаржуваному листі зазначається, що при звільненні зі служби грошова компенсація за ненадані під час особливого періоду дні додаткових і соціальних відпусток (у тому числі військовослужбовцям - учасникам бойових дій) не виплачуються.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для проведення індексації грошових доходів громадян, в тому числі працівникам органів поліції, регулюються правовими нормами Закону України від 3 липня 1991 року N1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон N1282-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору, а щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки - правовими нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII (надалі - Закон N 3551-XII), що були чинні на день виникнення спору.
Судом встановлено, що Позивач проходив службу в органах поліції і на підставі поданого рапорту від 02.09.2016 року та свідоцтва про хворобу № 273/173 від 22.08.2016 року був звільнений зі служби наказом начальника УЗЕ в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 15.09.2016 року № 219 о/с за п. 2 (через хворобу) частини 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію». (а.с. 28).
Судом встановлено та не заперечується сторонами наявність підстав для проведення індексації грошового забезпечення Позивача і, що Позивачу за спірний період з 07.11.2015 по 15.09.2016року індексація його грошового забезпечення не проводилася і, відповідно, не виплачувалася. Одночасно судом встановлено та визнається сторонами, що 03.11.2015 року Позивачу був встановлений статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, яке досліджено судом (а.с.14).
Сторонами визнається, що Позивачу за період 2015-2016 року додаткові відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік не надавалися і, відповідно при звільненні компенсація за їх невикористання не виплачувалася.
Вказані обставини підтверджуються дослідженим судом листом Відповідача від 16.04.2021року Відповідача (а.с.11).
Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо обґрунтувань підстав такого не нарахування.
Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін (пункт 3 частини першої статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".
За приписами ст.2 Закону N1282-XII грошове забезпечення військовослужбовців, в тому числі осіб, що проходять службу в органах поліції, як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, оплата праці, підлягають індексації.
Вказані вимоги Закону на спірний період не скасовувалися, не змінювалися шляхом внесення змін до Закону N1282-XII, а тому жодні рішення (телеграми, роз`яснення) посадових осіб Міністерства внутрішніх справ (Національної поліції) України не можуть позбавити громадян України, в тому числі Позивача, встановлених Конституцією України відповідних гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача в цій частині відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.
Порушене право Позивача в цій частині позовних вимог підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015року по 15.09.2016року та зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію.
Крім того, як вже зазначалося судом, що 03.11.2015 року Позивачу був встановлений статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, яке досліджено судом.
За приписами ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Позивач, як учасник бойових дій, має, окрім іншого, право на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Наявність права учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані такі додаткові відпустки була предметом судового розгляду Верховним Судом у зразковій справі.
В постанові Верховного Суду від 21.08.2019р. у зразковій справі №620/4218/18 підтверджено право учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані такі додаткові відпустки.
За змістом положень ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Таким чином, порушене право Позивача в цій частині позовних вимог підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним рішення Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України про відмову в нарахуванні та виплаті грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2016роки та зобов`язання нарахувати та виплатити таку грошову компенсацію.
Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити, визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015року по 15.09.2016 року та визнати протиправну відмову в нарахуванні та виплаті грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2016роки, викладену в листах відповідно від 12.03.2021року та від 16.04.2021р.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк