Справа № 686/8976/21
Суддя: Олійник А. О.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 686/8976/21
№2-а/680/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Олійник А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління патрульної поліції в Вінницькій області,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

09 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької областіз позовом, який був направлений ухвалою суду від 13 квітня 2021 року за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області серії ЕАН №4009633 від 02 квітня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень за те, що він керував автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Корделівка зі швидкістю 86 км/год у населеному пункті, позначеному д.з. 5.45 «Початок населеного пункту» та перевищив максимально допустиму швидкість на 36 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР.

Вважає постанову незаконною, оскільки в ній відсутні посилання на докази місцезнаходження знаку 5.45 «Початок населеного пункту» та зони його дії. Крім того здійснення заміру швидкості автомобіля під його керуванням відбулося з руки, що може дати похибку та ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля та суперечить вимогам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Оскаржувана постанова не містить посилання на розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знака 5.70, за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху. Окрім того, при розгляді справи він виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідне клопотання, проте інспектором не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити у позові. Відзив мотивував тим, що 02 квітня 2021 року під час несення служби в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР в м. Корделівка, а/д М21 (260 км) екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення ПДР водієм транспортного засобу «Skoda Octavia», а саме перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год Інспектор підійшов до водія, пояснив суть правопорушення, причину зупинки та було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також вказав, що на відео та фото, доданому до відзиву зазначено на якому саме кілометрі було вчинено правопорушення. Посилання позивача на те, що йому не забезпечили адвоката не є підставою для скасування постанови з огляду на те, що на запитання інспектора чи потрібно скористатись правовою допомогою, позивач відповів, що він потім нею скористається. Вказав, що можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду. Щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam, зазначив, що якщо такі були введені в експлуатацію до моменту їх виключення з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, то їх дозволено до застосування за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку № НОМЕР_2 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam до застосування. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012.

Факт вчинення правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, фотознімками приладу TruCam.

Розгляд справи суд здійснює в порядку письмового провадження без виклику сторін, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у порядку частини другої статті 268 КАС України.

Процесуальні дії у справі

15 липня 2021 року адміністративну справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 229 КАС фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

02 квітня 2021 року інспектором роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області Кириловою К.О. винесено постанову серії ЕАН № 4009633 у справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що ОСОБА_1 02 квітня 2021 року, керуючи автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Корделівка, рухався зі швидкістю 86 км/год у населеному пункті та перевищив дозволену швидкість руху на 36 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Швидкість вимірювалась приладом ТРУКАМ ТС 542 (арк.спр.3).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Підпунктом «ґ» п. 12.6 ПДР передбачено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год.

Пункт 1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема: населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 «Населений пункт», 5.46 «Кінець населеного пункта».

Відповідно до ПДР знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

До повноважень органів Національної поліції належать розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зі змісту спірної постанови слідує, що позивач в населеному пункті м. Корделівка порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР більш ніж на 20 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові міститься посилання на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача - це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam.

Дослідивши долучений відповідачем фотознімок, судом встановлено, що він не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги, як і відеозапис наданий відповідачем.

Тому матеріалами справи не доведено, що позивач керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» з перевищенням швидкості понад 36 км.

Окрім того, відповідач також не довів факту розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», лише за наявності якого можливе здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Тому доводи позивача в цій частині суд вважає цілком обґрунтованими.

Посилання позивача на ті обставини, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, суд вважає помилковим зважаючи на те, що лазерний вимірювач TruCam може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні, про що свідчить свідоцтво про повірку № НОМЕР_3 , лист №22-38/49 від 01.10.2019.

Щодо доводів позивача про порушення права на захист, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Зазначене право на правову допомогу гарантується статтею 59 Конституції України: «Кожен має право на правову допомогу… Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Дане право є непорушним та не може бути обмежене в жодному випадку згідно зі ст. 64 Конституції України: «Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Позивач покликався на те, що інспектор не дав йому можливості скористатись правовою допомогою при розгляді справи, чим порушив право на захист. Водночас відповідач вказав, що позивач не бажав скористатись правовою допомогою. Таким чином сторони зазначили діаметрально різні позиції щодо бажання позивача скористатись правовою допомогою.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд вважає, що за даних обставин відповідач не спростував тієї обставини, що не забезпечив можливість позивачу скористатись правовою допомогою.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи сукупність встановлених обставин, суд дійшов висновку, що постанова інспектора підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів та з порушенням права на захист, гарантованого ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Приписи частини третьої статті 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи норми статті 286 КАС України, а також право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, позов необхідно задовольнити, - скасувати спірну постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАН №4009633 від 02 квітня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП, винесену інспектором роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області Кириловою К.О. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Вінницькій області, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя А. О. Олійник