Справа № 320/3423/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову в роз`ясненні судового рішення

22 липня 2021 року м. Київ № 320/3423/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) заяву відповідача про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Фінансове управління генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :
З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Фінансове управління генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі від 14.06.2021 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 09.10.2018 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 09.10.2018.
Представник військової частини НОМЕР_2 звернувся до суду з клопотанням про роз`яснення резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва № 320/3423/20.
Так, заявник зазначив, що в абз.3 п.14 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ визначено, що у рік
звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі
невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам. які мають дітей. Отже, під час переведення до військової частини НОМЕР_1 позивач ще не набув права на виплату компенсації за невикористані додаткові відпустки як учасник бойових дій за період 2015 - 2018 років, тому підстав виплачувати йому грошову компенсацію у командування військової частини НОМЕР_2 не було. Право на отримання компенсації за невикористані додаткові відпустки виникло лише в 2018 році, а саме 09.10.2018 (день звільнення з лав ЗС України) у військовій частині НОМЕР_1 . В даному випадку військова частина НОМЕР_2 не є належним відповідачем, так як компенсація за невикористані додаткові відпустки виплачується за останнім місцем служби з розрахунку останньої займаної посади в році звільнення, в тому числі й за відпустки, які не були використані за попереднім місцем служби за минулі роки.
Відповідно до вимог частини першої-третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву військової частини НОМЕР_2 про роз`яснення рішення суду, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Зі змісту наведеної норми частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що роз`яснене може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Суд зазначає, що за змістом статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України роз`ясненим може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення існують складнощі в його виконанні, оскільки без такого роз`яснення існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Дослідивши зміст резолютивну частину рішення суду від 14.06.2021 у зазначеній справі, суд зауважує, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує.
Крім того, суд зауважує, що при переведенні працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за невикористані ним дні додаткових відпусток повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник.
Отже, на відповідача-2 також покладено обов`язок фінансового характеру з нарахування та забезпечення виплати відповідних сум за період, в якому позивач працював у військовій частині НОМЕР_2 .
При цьому, порядок виплати такої компенсації в рамках даного спору судом не досліджувався та не встановлювався, оскільки при існуєчих обставинах є дискреційними повноваженнями військових частин.
Підсумовуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання військової частини НОМЕР_2 про роз`яснення рішення суду від 14.06.2021 у справі № 320/3423/20.
Керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва ,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_2 про роз`яснення рішення суду від 14.06.2021 у справі № 320/3423/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко