Справа № 487/2798/21
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2798/21
Провадження № 2-а/487/55/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Гузан Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №487/2798/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В

26.04.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Набокова О.Г. звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, яким просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4084453 від 18.04.2021 року.

Позов обґрунтовано тим, що 18.04.2021 року о 10:03 год., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «KIA SPORTAGE» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) по вул. Чкалова, 212/1 була зупинена інспектором УПП в Миколаївській області, який повідомив її про те, що вона порушила п. 8.4.б ПДР України, а саме, порушила вимоги знаку 2.2. (рух без зупинки заборонено). В результаті чого співробітниками УПП в Миколаївській області стосовно неї було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.04.2021 року.

В свою чергу, з зазначеною постановою ОСОБА_1 не згодна, оскільки ПДР України не порушувала, здійснила проїзд перехрестя з дотриманням вимог п. 8.4.б ПДР України. Наголосила на тому, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, а саме, відеозапису інкримінованого їй адміністративного правопорушення, про що відсутня відповідна відмітка в оскаржуваному протоколі. Окремо зазначила, що в оскаржуваному протоколі не вірно визначено місце скоєння адміністративного правопорушення, а саме, АДРЕСА_1 , в той час як вірно було б зазначити перехрестя вулиць.

Таким чином, просила постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.04.2021 року, серії ЕАН №4084453 скасувати.

Ухвалою судді від 30.04.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

12 липня 2021 року представник позивача надав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом №, який ним додано до відзиву. Повідомив, що в розділі 7 оскаржуваної постанови наявні відомості про відео-фіксацію адміністративного правопорушення. На доводи сторони позивача щодо невірного зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення, повідомив, що знак «2.2.» може бути встановлений не лише перед перехрестям, та забороняє проїзд без зупинки перед розміткою «1.12», а якщо вона відсутня перед знаком.

В призначене судове представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В задоволенні позову просив відмовити з огляду на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.04.2021 року було винесено постану серії ЕАН№4084453 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Порушення ПДР України полягає в тому, що вона 18.04.2021 року о 10:03 год. керуючи транспортним засобом «KIA SPORTAGE» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) по вул. Чкалова, 212/1, порушила вимоги знаку 2.2. (рух без зупинки заборонено), чим порушила вимоги п. 8.4.б ПДР України.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно і порушення цих принципів судом не встановлено.

Пунктом 11 частини 1 Статті 23 Закону України «Про національну поліцію» зазначено, що одним з основних повноважень створеної поліції України є здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Виходячи зі змісту розділу ІV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ України, від 07.11.2015 року, за №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Згідно п. 9 розділу ІІІ даної інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ч. ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.4.б ПДР України, Дорожні знаки поділяються на групи, серед яких, наявні знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до Розділу 33 ПДР України, знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

На дослідженому судом відеозаписі з нагрудної камери № зафіксовано як автомобіль «KIA SPORTAGE» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 здійснює проїзд перехрестя по АДРЕСА_1 , з порушенням вимоги знаку 2.2. (рух без зупинки заборонено).

Щодо оцінки наданого відповідачем доказу відеофіксації факту вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_1 та порядку притягнення її до адміністративної відповідальності, то суд виходить із наступного.

Відповідно до пп. 9 ч. 1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі данні технічних приладів, що мають функції відеозапису, судова колегія дійшла висновку, що наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Згідно ст.ст. 72, 73, 74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для не прийняття до уваги наданого відповідачем відеозапису, на якому зафіксовано здійснення позивачем адміністративного правопорушення.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі №686/15730/16-а.

В даній ситуації цей доказ оцінюється судом з урахуванням конкретних викладених вище обставин, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права правопорушника, а й високі стандарти охорони прав та інтересів суспільства. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, якими є у даному випадку забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, що є ревалентною обставиною в оцінці цього доказу незважаючи на презумпцію невинуватості праворушника .

За вказаних обставин постанова про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 9,12,77,243,246,250,255,286,293 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б.

Суддя С.В. Щербина