Справа № 335/6600/21
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6600/21 2-а/335/144/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Фельського Сергія Леонідовича, до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Фельського С.Л., звернулася до суду з позовом до УПП в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2021 інспектором лейтенантом поліції УПП в Запорізькій області Гавлюком Р.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Не заперечуючи факт керування транспортним засобом за обставин та у час наведених у постанові, позивач вважає постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, вказує, що працівником поліції було повідомлено про порушення правил дорожнього руху, а саме те, що керуючи транспортним засобом вона перевищила встановлене обмеження швидкості у 50 км/год на 55 км на год. та рухалася зі швидкістю 105 км на год., чим порушила п. 12.4 ПДР.

Розуміючи, що жодних правил нею порушено не було, ОСОБА_1 намагалася пояснити цей факт працівнику поліції, але він жодним чином не відреагував, та зазначив, що пристрій TruCam, який поліцейський при зупинці транспортного засобу держав у руках, показав швидкість 105 км.

Натомість, ручне розміщення засобів автоматичної фото і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджено позицією, яка викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду міста Львова від 21.01.2021 по справі № 157/703/20.

Тому позивач вважає, що працівник поліції зробив висновок стосовно порушення нею правил дорожнього руху у порушення норми ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки данні пристрою TruCam не можна вважати достовірними.

Також позивач посилається на рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019, яким було збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км/год у період з 01 квітня по 01 листопада.

На її думку, навіть якщо вона і порушила швидкісний режим на зазначеній у постанові ділянці дороги, то до неї неможливо застосувати ч. 4 ст. 122 КУпАП, бо дозволена швидкість руху була вищою на 20 км. на год. ніж зазначено у постанові працівниками поліції.

Крім того, позивачу було відмовлено у праві на професійну правову допомогу.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що матеріали справи не містять допустимих та належних доказів які б дали можливість зробити висновок про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим просила скасувати постанову серії ЕАН № 4332890 у справі про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді від 22.06.2020 року прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст. ст. 268-272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 08.07.20210 о 09-30 год. без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

06.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Малія О.М. про відкладення розгляду справи на інший час, у зв`язку з несвоєчасним отриманням судових документів, та необхідністю надання додаткового часу на виконання ухвали суду від 22.06.2021 та виконання усіх процесуальних дій, а також всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи та виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому розгляд справи було відкладено на 20.07.2021 на 09.00 год.

16.07.2021 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Малія О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить залишити позовну заяву без задоволення. У відзиві зазначено, що 10.06.2021 під час несення служби в м. Запоріжжі, Набережна магістраль, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Гавлюком Р.В. за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 ТС0008457 було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а саме водій транспортного засобу Honda Jazz з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 105 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 55 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Зазначений автомобіль був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України.

Щодо посилання позивача на рішення № 68 Запорізької міської ради від 18.12.2019, представник відповідача зазначив, що згідно з п. 12.8 Правил дорожнього руху України, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатись з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Відповідно до п. 2.1 Рішення Запорізької міської Ради № 68 від 18.12.2019, вирішено розробити та погодити з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області і затвердити у передбаченому законодавством порядку схеми організації дорожнього руху з встановленням необхідних дорожніх знаків та нанесенням відповідної дорожньої розмітки вздовж Прибережної автомагістралі.

На адресу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції не надходила схема організації дорожнього руху від Районних адміністрацій Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарських районах. Також не було виконано вимоги щодо встановлення відповідних дорожніх знаків на Прибережній автомагістралі. У зв`язку з чим водії під час керування транспортним засобом повинні керуватись п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Щодо правомірності використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ІІ, представник відповідач зазначив, що відповідно до відповіді ДП «Укрметртестстандард» № 28-10/139 від 21.12.2020, вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ІІ відповідає вимогам нормативно-правових актів (технічних регламентів), їх дозволяється вводити в обіг/експлуатацію (відповідність вимогам технічних регламентів підтверджується Експертними висновками Адміністрації Держспецзв`язку № 04/05/02-3560, 04/05/02-3561, 04/05/02-3562 від 24.12.2020).

Також відповідно до вище вказаного листа відрахування терміну, коли треба проводити періодичну повірку, здійснюється від року, зазначеного у додатковому метрологічному маркуванні, так вимірювач швидкості транспортних засобів лазерних LTI 20/20 TruCam ІІ відповідно до сертифікату відповідності виданого ДП «Укрметртестстандартд» UA.TR.001 22 054-20 від 23.12.2020, тобто періодичну повірку необхідно провести 23.12.2021.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VІ, який набрав чинності 01.01.2016, не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більш того, такого поняття як «сертифікат» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Можливість використання виробу TruCam також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 № 04/05/02-3560, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до відповіді ДП «Укрметртестстандарс» від 01.10.2019 № 16289/41/35/02-19, прилад TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань.

Приладом TruCam перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км.

Таким чином, відповідач вважає, що обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого їй правопорушення та склад такого правопорушення у її діях.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що постановою інспектора лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області Гавлюка Р.В. від 10.06.2021, серії ЕАН № 4332890 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП, та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Як зазначено у постанові, 10.06.2021, дата розгляду 15:46:45, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Jazz, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Набережна магістраль у м. Запоріжжі зі швидкістю 105 км/год., перевищала встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 55 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР України (перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.). Крім цього, у постанові вказано про те, що швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TryCam LTI 20/20 ТС0008457.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена ОСОБА_1 .

Згідно із частиною четвертою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За приписами частини другої статті 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Також, в силу вимог частиною третьої статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліції надано право застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного пунктом 12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam LTI 20/20 ТС0008457.

На підтвердження вчинення позивачем порушення пункту 12.4 ПДР, відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис та фотографію, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС0008457.

Так, на вказаних відеозаписі та фотографії, зроблених за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 ТС0008457, зафіксовано рух транспортного засобу Honda Jazz та чітко видно номерний знак автомобіля НОМЕР_1 , який рухався у межах населеного пункту із швидкістю руху 105 км/год, при встановленому обмеженні швидкості руху 50 км/год.

Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, TruCam серійний номер ТС0008457, у відповідності до частини 2 статті 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови. Зокрема, після опису обставин вчиненого правопорушення у постанові зазначено як назву приладу (TruCam), так і його серійний номер - 008457.

Доводи позивача про те, що дані з приладу TruCam не можна вважати належними доказами, суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

У спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності у діях позивача порушення п. 12.4 ПДР, яким передбачено обмеження швидкості руху.

Відповідач, стверджуючи про вчинення позивачем вказаного порушення, посилається на відеозапис, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу TruCam LTI 20/20 ТС0008457.

Згідно зі статтею 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Можливість використання технічного засобу TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc. підтверджена експертним висновком від 24.12.2020 № 04/05/02/ -3560 , який виданий Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, і в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Строк дії вказаного експертного висновку до 24.12.2023.

Відповідно до додатку до вказаного експертного висновку, в якому перелічено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, включено технічний засіб з серійним номером ТС0008457.

Таким чином, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України.

Отже, суд доходить до висновку, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС0008457, у розмінні статей 73-75 КАС України, є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення пункту 12.4 ПДР.

Щодо твердження позивача про те, що тримання пристрою для вимірювання швидкості працівником поліції у руках могло призвести до фіксування невірних даних, є неприйнятними з огляду на те, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 № 22-38/49.

Вказані вище обставини свідчать про те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки, дозволений для використання на території України, та даний прилад може використовуватися у ручному режимі.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки у самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на інші електронні носії.

Отже зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Крім того, слід зазначити, що в обґрунтування своїх доводів позивач посилається на положення статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» у редакції, яка станом на час вчинення адміністративного правопорушення (10.06.2021) втратила чинність. Натомість, у розумінні вказаної норми у редакції, яка діє з 16.02.2021, розміщення поліцейськими приладу Тrucam з метою фіксації порушень швидкісного режиму в руках не є порушенням вимог чинного законодавства.

Суд також критично оцінює посилання позивача на врахування висновків, викладених в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 157/703/20, яка в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України не є обов`язковою для врахування судом першої інстанції.

Що стосується доводів позовної заяви про те, що рішенням Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019 № 68 збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км/год, у період з 01 квітня до 01 листопада, а тому навіть якщо позивач і порушила швидкісний режим на зазначеній ділянці дороги, то до неї неможливо застосувати відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки дозволена швидкість руху була вищою на 20 км/год, ніж зазначено у постанові працівниками поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12.8. Правил дорожнього руху України, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Таким чином, на деяких ділянках доріг, власником доріг або органом яким передано право на утримання таких доріг, може бути збільшено швидкісний режим, але таке збільшення швидкості в обов`язковому порядку повинно бути погоджено із уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Згідно рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019, на яке у своєму позові посилається позивач, вирішено:

1. Збільшити швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

2. Районним адміністраціям Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах:

2.1. Розробити та погодити з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області і затвердити у передбаченому законодавством порядку схеми організації дорожнього руху з встановленням необхідних дорожніх знаків та нанесенням відповідної дорожньої розмітки вздовж Прибережної автомагістралі.

2.2. Встановити дорожні знаки, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі відповідно до схем, розроблених, погоджених та затверджених відповідно підпункту 2.1 пункту 2 цього рішення.

Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019 № 68 у встановленому Законом порядку було погоджено із уповноваженим підрозділом Національної поліції, та у повному обсязі виконано районними адміністраціями Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах щодо розробки схеми організації дорожнього руху, встановлення дорожніх знаків, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі, що б давало підстави для його застосування.

Зазначені вище обставини, у достатній мірі підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому підстав для її скасування немає.

Відтак, підстави для задоволення позову у даному випадку відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені нею під час розгляду даної справи (в тому числі на правову допомогу) не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 251, 245, 258 КУпАП, статтями 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Фельського Сергія Леонідовича, до УПП в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Гашук