Справа № 580/3081/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року справа № 580/3081/21

08 годин 49 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/3081/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач, представник позивача - не прибули]

до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18002, ) [представник відповідача - Лисенко І.А. за ордером]

співвідповідач - виконавчий комітет Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Волкович Ю.О. - за довіреністю]

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» [вул. О. Дашкевича, 62, м. Черкаси, 18001, ) [представник третьої особи Кініченко А.А. - за довіреністю]

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

19.05.2021 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» з урахуванням усунення недоліків від 15.06.2021 вх. 21719/21 (а.с.29-32), просить:

- визнати відмову Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради у ненаданні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води квартири, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 - протиправною;

- зобов`язати департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради в ненаданні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води квартири, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 22.06.2021 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.07.2021. Ухвалою від 09.07.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті на 13.07.2021. Ухвалою від 14.06.2021 за ініціативою суду залучено до участі у справі співвідповідача - виконавчий комітет Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ). Відкладено судове засідання у справі до 21.07.2021, оголошено перерви до 22.07.2021, 23.07.2021.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що 06.10.2020 представник позивача звернувся до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради із заявою про отримання дозволу на відключення квартири ОСОБА_1 від мереж централізованого опалення (далі - ЦО) та гарячого водопостачання (далі - ГВП) для встановлення у подальшому системи індивідуального (автономного) теплопостачання та гарячого водопостачання у цій квартирі. Листом від 28.10.2020 № 20794-01-21 відповідач відмовив у задоволенні заяви відповідно до пункту 1 Порядку відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169. Відмова (на думку позивача) є протиправною, позаяк 25.09.2020 на засіданні правління об`єднаних співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «ХРЕЩАТИК 200» члени правління вирішили та не заперечували щодо відключення від мережі централізованого опалення квартири АДРЕСА_3 з влаштуванням системи індивідуального опалення в даній квартирі, що підтверджується протоколом № 2 засідання правління вказаного ОСББ від 25.09.2020. Позивач і представник позивача у судові засідання не з`являлися.

Відповідач Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради позов не визнав, 09.07.2021 подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 57-59), відповідно до якого зазначив, що відмова на підставі висновків Постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних із відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП виконавчого комітету Черкаської міської ради є правомірною та ґрунтується на недотриманні позивачем визначених умов Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169.

Співвідповідач виконавчий комітет Черкаської міської ради позов не визнав, 22.07.2021 подав до суду письмові пояснення (а.с. 129-135), відповідно до яких зазначив, що відключення багатоквартирних житлових будинків від мереж ЦО та ГВП при відмові споживачів від централізованого теплопостачання проводиться у разі згоди всіх власників житлового будинку. Позаяк така умова позивачем не виконана, то відмова, на думку співвідповідача, є правомірною.

Третьою особою надано пояснення, що умова про відключення від ЦО та ГВП не менше половини квартир та нежитлових приміщень будинку за адресом: АДРЕСА_4 , не виконана (а.с.51).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені учасниками доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189) передбачено, що споживач має право, зокрема: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із частиною 6 статті 26 Закону № 2189, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV визначено, що споживач теплової енергії має право, серед іншого, на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила № 630). Відповідно до пункту 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж ЦО та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. На виконання пункту 25 Правил № 630, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 затверджено Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, де визначено процедуру відключення від мереж ЦО та постачання гарячої води житлового будинку (секції, під`їзду) або його окремих приміщень за наявної відмови споживачів від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок № 169) внесені зміни. Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 169 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначають причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане усіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Згідно із пунктом 2.2 Порядку № 169 Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Пунктом 2.2.2 Порядку № 169 передбачено, що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 Порядку № 169.

Судом враховано, що умовою для прийняття Комісією рішення про відключення багатоквартирного будинку від мереж ЦО і ГВП є наявність протоколу загальних зборів мешканців будинку з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресом: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , тобто власником окремого приміщення (квартири) у багатоквартирному будинку (а.с.36-38). Представник позивача звернувся до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (який вважає себе неналежним відповідачем) із заявою від 06.10.2020 про отримання дозволу на відключення належної квартири ОСОБА_1 від мереж ЦО та ГВП для встановлення у подальшому системи індивідуального (автономного) теплопостачання та гарячого водопостачання в цій квартирі (а.с. 39). Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради пояснив, що юрист департаменту є одночасно секретарем міжвідомчої комісії, яка розглядала заяву представника позивачки. Під час розгляду заяви представника позивача від 06.10.2020 Постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі - Комісія), до складу якої входить секретар Якимчук С.С. , було встановлено, що у багатоквартирному будинку за адресом: АДРЕСА_4 відсутнє відключення половини квартир від мереж ЦО, що підтверджується протоколом засідання Комісії від 23.10.2020 (а.с. 67), тому Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради листом від 28.10.2020 № 20794-01-21 повідомив представника позивача про відмову відповідно до пункту 1 Прядку № 169 (а.с. 43). Згідно із поясненнями, що надійшли до суду від комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, умова відключення від ЦО та ГВП не менше половини квартир та нежитлових приміщень будинку за адресом: АДРЕСА_4 , не виконана (а.с.51).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку № 169 власники квартир та нежитлових приміщень багатоповерхового будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Суд зазначає, що згідно з постановою Верховного Суду України від19.06.2018 у справі № 766/13874/17 (ЄДРСР 74820505 ) підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 14.05.2021 у справі № 200/2410/19-а (ЄДРСР 96933050) чинним законодавством передбачено надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення з ініціативи споживачів на будинок у цілому, а не на окремі квартири.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Судом встановлено, що представник позивача та/або ОСОБА_1 не були поінформовані про скерування звернення до іншого суб`єкта з метою розгляду питання, не залучені та/або не отримали повідомлення про дату розгляду питання Комісією з метою реалізації права «бути вислуханим», «бути почутим», «на участь у процесі прийняття рішення» та/або зазначення відомостей про порядок оскарження прийнятого рішення чи відмови.

Відповідно до пункту 8 розділу II Порядку № 169 орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, у тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові. Відповідач не надав доказів належного повідомлення позивача про розгляд звернення та проведення колегіального засідання та/або залучення зацікавлених осіб.

Суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Rysovskyy проти України (заява №29979/04) зазначено про особливу важливість принципу «належного урядування», що передбачає в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. На них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і ясність дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала би необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Прояв протиправної бездіяльності не є тотожним протиправним діям. Бездіяльність - не вчинення у встановлений законом строк дії, що суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.

ВС у справі №342/158/17 зазначив: як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 3 Закону №393/96 встановлено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до статті 8 Закону №393/96 якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, звернення у термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Оцінюючи бездіяльність відповідача у нездійсненні інформування під час розгляду звернення і не забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішення щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на відключення від мереж центрального опалення квартири за адресом: АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідач допустив бездіяльність у несприянні позивачеві щодо вирішення питання отримання офіційного документа та узгодження формування змісту, форми та обсягу запитуваної інформації та/або щодо прийняття рішення про оформлення відмови відповідно до вимог статті 22 Закону № 2939, позаяк діяв необачно, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позов належить задовольнити частково, визнавши протиправною бездіяльність Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради під час розгляду заяви представника позивача від 06.10.2020 про отримання дозволу на відключення квартири ОСОБА_1 від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та зобов`язавши Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради повторно розглянути запит представника позивача від 06.10.2020 з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, та дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України, № 4909/04, пункт 58 зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 ЄКПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, № 303-A, пункт 29).

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, у матеріалах справи міститься платіжне доручення від 14.05.2021 № 70769 про сплату позивачем судового збору у сумі 908 грн, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 454 грн.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради під час розгляду заяви представника позивача від 06.10.2020 про отримання дозволу на відключення квартири ОСОБА_1 від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Зобов`язати Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради повторно розглянути заяву представника позивача від 06.10.2020 про отримання дозволу на відключення квартири ОСОБА_1 від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання з урахуванням висновків суду та дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради [вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18002, ];

співвідповідач - виконавчий комітет Черкаської міської ради [вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» [вул. О. Дашкевича, 62, м. Черкаси, 18001, ].

Повне судове рішення складено 23.07.2021

Суддя Л.В. Трофімова