Справа № 320/9147/20
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині

23 липня 2021 року м. Київ Справа 320/9147/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу за періоди з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 по даний час перерахунок та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному положеннями статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 щомісячної доплати до пенсії як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, виходячи із розміру заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, відповідно до положень статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 17.07.2018 по даний час нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, відповідно до положень статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/9147/20 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Під час розгляду даної адміністративної справи судом з`ясовано, що позовну заяву подано позивачем з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Так, згідно з приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено протиправними, на її думку, діями відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсійних виплат за періоди з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018.

Водночас з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду лише 30.09.2020 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 30.09.2020), тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведені вище обставини позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що про порушення своїх прав та інтересів вона дізналась у вересні 2020 року, отримавши лист Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.09.2020 № 5685-8979/К-02/8-1000/20, яким їй відмовлено у перерахунку пенсійних виплат.

Позивач також стверджує, що шестимісячний строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки в силу положень частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Крім того, наявність у позивача права на звернення до суду з даним позовом без обмеження будь-яким строком підтверджується, на її думку, також рішеннями Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 та 15.10.2013 № 9-рп/2013.

Вирішуючи питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд враховує наступне.

Поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Як вже зазначалось судом вище, посилаючись на положення частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, позивач стверджує, що у даному випадку передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду не застосовується.

Разом з тим вказані доводи не приймаються судом до уваги, оскільки наведена вище норма не встановлює строки звернення до суду з позовом про оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а визначає норми матеріального права, які регулюють виплату за минулий час уже нарахованих, однак не виплачених з вини територіальних органів Пенсійного фонду України сум пенсій.

У свою чергу посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 та 15.10.2013 № 9-рп/2013 також не приймаються судом до уваги, оскільки у вказаних рішеннях судом досліджувалось питання строку звернення до суду працівника у разі порушення законодавства про оплату праці, а не звернення до суду особи у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності територіального органу Пенсійного фонду України.

Суд також звертає увагу позивача на те, що пенсійні платежі є періодичними та виплачуються щомісяця, а відтак позивач з січня 2014 року та з липня 2018 року знала або повинна була дізнатись про невиплату їй територіальним органом Пенсійного фонду України пенсійних виплат у належному розмірі.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31.03.2021 в адміністративній справі № 240/12017/19.

Так, у вказаному вище судовому рішенні Верховний Суд відступив від попередніх висновків з питань застосування строку звернення до суду у соціальних спорах та зазначив, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому суд касаційної інстанції наголосив, що отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

За наведених обставин Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у спорах цієї категорії.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом слід відраховувати не з моменту одержання позивачем листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.09.2020 № 5685-8979/К-02/8-1000/20, а з моменту отримання нею пенсійних виплат, розрахунок яких, на думку позивача, зроблено територіальним органом Пенсійного фонду України невірно.

Відтак твердження позивача про наявність у неї права на звернення до суду з даним позовом без обмеження будь-яким строком суд вважає необґрунтованими.

У свою чергу жодних належних та достатніх пояснень та/або доказів на підтвердження обставин неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом позивачем суду не надано.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу за періоди з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 по 29.03.2020 (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) перерахунок та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному положеннями статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

В силу положень частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали їй звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії за періоди з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 по 29.03.2020, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

У свою чергу вимога позивача про зобов`язання відповідача вчинити такі дії у зазначений вище період є похідною від вимоги, строк звернення до суду з якою позивачем пропущено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 240, 243 та 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без розгляду в частині:

- позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу за періоди з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 по 29.03.2020 перерахунок та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному положеннями статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII;

- позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 щомісячної доплати до пенсії як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, виходячи із розміру заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, відповідно до положень статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум;

- позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити позивачу за період з 17.07.2018 по 29.03.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, відповідно до положень статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надіслати (видати) сторонам (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Харченко С.В.