Справа № 120/2088/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 липня 2021 р. Справа № 120/2088/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.08.2019 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 197 позивача звільнено з військової служби. 10.02.2021 він звернувся із запитом до відповідача з метою отримання інформації про індексацію його грошового забезпечення.

Відповідач листом № 50/28/32-281 від 17.02.2021 повідомив позивача, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення здійснювалась відповідно до вимог ст. 51 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Також повідомлено, що довідку про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 31.12.2016 роки надати не має можливості, у зв`язку із передачею фінансових документів до Центрального архіву Національної гвардії України. Також, надано інформацію про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача протягом 2017-2018 років.

Вважаючи дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.12.2018 протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи. Крім того, ухвалою суду витребувано у відповідача докази щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.03.2018 року.

Суд зазначає, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням Вінницького окружного адміністративного суду на 2021 рік, зокрема щодо сплати послуг поштового зв"язку, Вінницький окружний адміністративний суд тимчасово припинив відправлення поштової кореспонденції, про що учасників судового процесу повідомлено на офіційному веб-сайті суду (www.voas.gov.ua).

В зв"язку з чим, 26.03.2021 на електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано копію ухвали від 22.03.2021 та копію позовної заяви з додатками, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку. Також повідомлено, що у разі виникнення необхідності отримання паперових примірників надісланих документів їх можливо отримати в приміщенні суду.

29.03.2021 року на електронну адресу суду від відповідача в справі надійшло підтвердження про отримання військовою частиною НОМЕР_1 судової кореспонденції.

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи в порядку письмового провадження, однак своїм правом на подання відзиву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву не повідомив. Крім того, суд зауважує, що станом на дату прийняття рішення в справі відповідачем також не надано докази, витребувані ухвалою про відкриття провадження в справі, а саме інформація щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.03.2018 року.

Згідно з частиною 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відтак, з`ясувавши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши подані позивачем документи, суд встановив наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 23.04.2015, виданим Головним управління Національної гвардії України.

На підставі наказу командувача Національної гвардії України від 02.08.2019 № 131 позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за станом здоров`я.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 12.08.2019 № 197 (по стройовій частині) припинено ( розірвано ) контракт про проходження позивачем військової служби в Національній гвардії України та виключеного його зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

10.02.2021 позивач звернувся із запитом до відповідача з метою отримання інформації про індексацію його грошового забезпечення.

Відповідач листом № 50/28/32-281 від 17.02.2021 повідомив позивача, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення здійснювалась відповідно до вимог ст. 51 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Також повідомлено, що довідку про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 31.12.2016 роки надати не має можливості, у зв`язку із передачею фінансових документів до Центрального архіву Національної гвардії України. Також, надано інформацію про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення протягом 2017-2018 років.

Вищевикладені обставини зумовили позивача звернутись до суду з цим позовом, у якому він просить:

визнати протиправні дії відповідача щодо нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.12.2018;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.03.2018, з урахуванням базового місяця січень 2008 року, за період з 01.04.2018 по 01.12.2018, з урахуванням базового місяця січень березень 2008 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон від 20.12.1991 № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон від 03.07.1991 № 1282-XII), цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 6 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас в силу вимог ст. 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.03.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до норми абз. 3 п. 5 Порядку № 1078, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, якою, зокрема збільшено з 01.03.2018 розмір посадових окладів для військовослужбовців Національної гвардії України.

Враховуючи, що розмір підвищення доходів позивача у березні 2018 року перевищив суму індексації, індексація за цей місяць не підлягає нарахуванню.

Крім того, відповідно до інформації по нарахуванню та виплаті індексації грошового забезпечення, що зазначена у додатку № 2 до листа відповідача від 17.02.2021 № 50/28/32-281, позивачу за періоди з 01.01.2017 по 28.02.2018 та з 01.04.2018 по 30.11.2018 виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалася.

Не надано відповідачем доказів і щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року, як не містять таких доказів і наявні матеріали справи.

Беручи до уваги те, що підвищення грошового доходу позивача відбулось в березні 2018 року, а за період з 01.01.2014 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення позивачу не виплачувалась, суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення позивача підлягає нарахуванню та виплаті за період з 01.01.2014 по 28.02.2018.

Щодо періоду з 01.04.2018 по 01.12.2018, за який позивачу не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення під час проходження військової служби, то суд зазначає наступне.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 4 цієї постанови встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Відтак, постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Вищенаведена постанова № 704 від 30.08.2017 набрала чинності з 01.03.2018.

Відповідно до абзаців 1-5 пункту 5 Порядку № 1078, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 за № 141, чинної з 15.03.2018, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Абзацом 2 вказаного Пункту передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, з огляду на положення Порядку № 1078, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, базовим місяцем для визначення у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення в період з березня 2018 року по грудень 2018 року є березень 2018 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося підвищення посадового окладу позивача.

У березні 2018 року індекс споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Відтак, з метою належного з`ясування усіх обставин справи, судом використано загальнодоступну інформацію з офіційного веб-сайту Державної служби статистики України та встановлено, що індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8 %, в травні 2018 року 100,0 %, в червні 2018 року 100,0 %, в липні 2018 року 99,3 %, в серпні 2018 року 100,0 %, в вересні 2018 року 101,9 %, в жовтні 2018 року 101,7 %.

Таким чином лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103 % (100,8 % * 100,0 % * 100,0 % * 99,3 % * 100,0 % * 101,9 % * 101,7 % * 100) було перевищено, отже у позивача виникає право на індексацію грошового забезпечення. При цьому оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно було проводити з грудня 2018 року.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до наявних в матеріалах справи доказів відповідачем було проведено індексацію грошового забезпечення позивача в грудні 2018 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 правомірно не виплачувалась позивачу, оскільки право на її отримання у ОСОБА_1 не виникало.

Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд зазначає, що причиною порушення прав позивача на нарахування та виплату оспорюваної індексації грошового забезпечення стала протиправна бездіяльність відповідача (форма пасивної поведінки), а не дії, як помилково вважає позивач. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.02.2018 та забов"язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.02.2018.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року для періоду з 01.01.2014 по 01.03.2018 року та березень 2018 року для періоду з 01.04.2018 року по 01.12.2018 року, суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено судом, у частині спірного періоду з 01.01.2014 по 28.02.2018 року відповідачем індексація грошового забезпечення позивача взагалі не проводилась, що виключає в даному випадку існування спору про базовий місяць, а щодо періоду з 01.03.2018 по 30.11.2018 - індексація грошового забезпечення правомірно не виплачувалась позивачу, оскільки право на її отримання у ОСОБА_1 не виникало.

Відтак, не проведення відповідачем індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2014 по 28.02.2018 року позбавляє суд можливості надати правову оцінку діям відповідача при виконанні свого обов`язку щодо проведення індексації, у тому числі щодо правильності обрахунку належних сум та застосування показників базового місяця під час індексування доходу.

Тобто, питання про те, який базовий місяць має використовуватися відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача наразі не порушені.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 в справі №240/11882/19.

У зв`язку з цим, позовні вимоги в частині визначення базового місяця не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору питання про розподіл судового збору не вирішується.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.02.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.02.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (вул. І. Мазепи, 46, м. Калинівка, Вінницька область, 22400, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна