Справа № 240/5513/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/5513/21

категорія 112010100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Логістикс" до Коростенського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Май Логістік» звернулось до суду з позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати бездіяльність Коростенського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яка виразилась у ненаданні матеріального забезпечення застрахованим особам за поданою ТОВ «Май Логістікс» заявою - розрахунком та зобов`язати відповідача надати матеріальне забезпечення застрахованій особі за поданою ТОВ «Май Логістікс» заявою-розрахунком.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у квітні Товариством було направлено заяву-розрахунок для надання матеріального забезпечення застрахованій особі, однак відповіді надано не було. У зв`язку із вказаними обставинами, позивачем було направлено відповідачу лист про надання інформації, у відповідь на який отримано відповідь про відкрите досудове розслідування за фактом подачі позивачем заяви - розрахунку. Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій щодо надання матеріального забезпечення застрахованій особі або відмову у її наданні є протиправною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 14.05.2021 надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що згідно з вимогами Закону №1105, Фонд перевіряє достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду. Зазначає, що після отримання від позивача заяви -розрахунку спеціалістами відділення здійснено перевірку щодо нарахування матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності ОСОБА_1 , а саме: матеріальної допомоги по листку тимчасової непрацездатності в сумі 15535,88 грн та допомоги по вагітності та пологам в сумі 103482,54 грн було встановлено, що до січня 2020 року у ФОП ОСОБА_2 із заробітною платою в мінімальному розмірі, а із лютого 2020 року була прийнята до ТОВ «Май Логістікс» із посадовим окладом 25000,00 грн, що призвело до необґрунтовано високого розміру виплати матеріального забезпечення. Відповідачем було подано заяву про замах на злочин (заволодіння державними коштами у великих розмірах шляхом обману) до відділу поліції. Проводиться досудове розслідування.

Відділом документального забезпечення суду 14.05.2021 зареєстровано клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У період із 22.06.2021 по 12.07.2021 (включно) головуюча суддя перебувала у відпустці.

Встановлено, що 23.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Май Логістікс». Керівник - ОСОБА_2.

Як вказує у позовній заяві позивач та не заперечується відповідачем, що у квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Май Логістікс» подало до Коростенського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України заяву - розрахунок на фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 за листком непрацездатності, виданим на період відпустки по вагітності та пологах з 06.04.2020 по 09.08.2020 в сумі 103482,54 грн та листком непрацездатності за період із 02.03.2020 по 04.04.2020 в розмірі 15535,88 грн.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 07.05.2020 відповідач звернувся із заявою на імя начальника Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про замах на злочин. У заяві вказує на те, що після отримання від позивача заяви -розрахунку спеціалістами відділення здійснено перевірку щодо нарахування матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності ОСОБА_1 , а саме: матеріальної допомоги по листку тимчасової непрацездатності в сумі 15535,88 грн та допомоги по вагітності та пологам в сумі 103482,54 грн. Відповідачем встановлено, що до січня 2020 року ФОП ОСОБА_2 нараховувалась заробітною платою в мінімальному розмірі, а із лютого 2020 року була прийнята до ТОВ «Май Логістікс» із посадовим окладом 25000,00 грн, що призвело до необґрунтовано високого розміру виплати матеріального забезпечення.

Листом від 07.10.2020 №588 відповідач повідомив позивача про те, що за фактом подачі заяви - розрахунку щодо здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду було відкрито досудове розслідування та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за ст.. 358 ч. 1 КК України, а саме підробка документів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, а свої права та інтереси порушеними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року (далі - Закон №1105-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Приписами частин першої та четвертої статті 4 Закону № 1105-XIV встановлено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Згідно статті 18 Закону №1105-ХІV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №1105-ХІVправо на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону №1105-ХІV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надається матеріальне забезпечення у вигляді допомоги по вагітності та пологах.

Згідно з положеннями статті 25 Закону №1105-ХІVдопомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Суд констатує, що відповідач не оспорює право третьої особи на соціальне страхування та факт настання обставини, що надає право на призначення допомоги по вагітності та пологах у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Разом з тим, підставою виникнення спірних правовідносин є позиція відповідача щодо розміру та права саме позивача на отримання фінансування для надання матерального забезпечення застрахованим особам.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах за приписами частини першої статті 31 Закону № 1105 є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Статтею 26 Закону №1105 встановлено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1105 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону №1105 документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення.

Частиною другою статті 32 Закону №1105 визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: 1) застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), інших підставах, передбачених законом, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати; 2) добровільно застрахованим особам, застрахованим особам, які працюють на умовах цивільно-правового договору, здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність, - протягом десяти днів після призначення допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 32 Закону №1105 матеріальне забезпечення, передбачене цим Законом, виплачується у разі, якщо звернення за його призначенням надійшло не пізніше дванадцяти календарних місяців з дня відновлення працездатності, встановлення інвалідності, закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, смерті застрахованої особи або члена сім`ї, який перебував на її утриманні.

Відповідно до частини першої-другої статті 33 Закону №1105 при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.07.2018 №12 (далі - Порядок №12), фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами. Форма заяви-розрахунку наведена у додатку 1 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 5 Порядку №12 страхувальник подає заяву-розрахунок до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за своїм місцезнаходженням чи місцем проживання.

Відповідно до пункту 8 Порядку №12 робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку.

У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення.

Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Враховуючи, що подана позивачем заява-розрахунок не опрацьована належним чином, у суду відсутні підстави для прийняття рішення про стягнення коштів, оскільки таке рішення є передчасним, а отже, належним способом захисту у цьому випадку є зобов`язання відповідача здійснити розгляд у встановленому законодавством порядку поданої позивачем заяви-розрахунку.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування наведених норм матеріального права сформульовано у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №808/2671/16 та від 05.11.2019 у справі №822/114/16.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача здійснити розгляд у встановленому законодавством порядку поданої позивачем заяви-розрахунку

Щодо твердження відповідача, що належним відповідачем у справі є юридична особа, а не відокремлений підрозділ, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем є суб`єкт владних повноважень без прив`язки до наявності статусу юридичної особи чи її відокремленого підрозділу.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 454 грн 00 грн сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Логістикс" (вул. Сосюри, 11,Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500, ) до Коростенського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України (вул. Музейна, 7, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11501, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Коростенського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України щодо нерозгляду у встановленому законодавством порядку заяви - розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Логістикс" від 14.04.2020.

Зобов`язати Коростенське відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України розглянути у встановленому законодавством порядку подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Май Логістикс" заяву-розрахунок від 14.04.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Логістикс" документально підтверджені судові витрати у сумі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук