Справа № 420/10185/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/10185/20
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №92 від 07.07.2020 року про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати провести перерахунок пенсії, відповідно до ч.9 ст.86 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», згідно довідки №559 від 30.06.2020 року про складові заробітної плати/грошового забезпечення, виданою прокуратурою Одеської області, на підставі заяви від 30.06.2020 року.

Обґрунтування позову складається з такого.

Так, позивач зазначає, що є інвалідом ІІ групи безстроково та отримує як інвалід пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Маючи стаж в органах прокуратури більше 10 років, 30 червня 2020 року, він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (далі Закон №1697), яка передбачає, що прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Однак, ГУ ПФУ в Одеській області відмовило в такому перерахунку, мотивуючи тим, що інвалідність встановлена не в період роботи в органах прокуратури.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки такої умови Закон №1697 не містить.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення №92 від 07.07.2020 року про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.06.2020 року, з урахуванням приписів ч.9 ст.86 Закону №1697 та вирішити питання щодо перерахунку пенсії позивача згідно довідки №559 від 30.06.2020 року про складові заробітної плати/грошового забезпечення, виданої прокуратурою Одеської області, на підставі заяви від 30.06.2020 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, за аналізом приписів ч.9 ст.86 Закону №1697, виходив із того, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення у зв`язку з інвалідністю, незалежно від віку за наявності на день звернення стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Ураховуючи, що позивач, на день звернення із заявою до пенсійного органу, набув необхідного десятирічного стажу роботи в органах прокуратури та є інвалідом ІІ групи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Щодо зобов`язальної частини позову суд першої інстанції вважав, що це відноситься до дискреційних повноважень пенсійного органу, а тому питання щодо призначення/перерахунку позивачу пенсії, відповідно до ч.9 ст.86 Закону №1697, має бути вирішене ГУ ПФУ в Одеській області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Незгода з рішенням суду першої інстанції складається з таких підстав.

По-перше, на думку скаржника, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що прокурорам пенсія по інвалідності призначається за умов наявності не тільки стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, а також встановлення інвалідності, саме у період роботи в органах прокуратури.

Позаяк позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, права на призначення/перерахунок пенсії, відповідно до Закону №1697, у нього відсутнє.

По-друге, на думку скаржника, зобов`язання повторно розглянути заяву позивача та вирішити питання щодо перерахунку пенсії є втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки вчинення таких дій відноситься виключно до його компетенції.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вважає її необґрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву відображають позицію ОСОБА_1 , яка викладена в позові та знайшла своє відображення в рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності II групи з 30.05.2001 року (інвалідність з дитинства), призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Позивач з 23 травня 2007 року і по теперішній час працює в органах прокуратури, що підтверджується копію трудової книжки серії НОМЕР_1 .

30.06.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.9 ст.86 Закону №1697, до якої додано довідки прокуратури Одеської області №№ 559, 559/1 від 30.06.2020 р. про складові заробітної плати/грошового забезпечення.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №92 від 07.07.2020 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, на підставі Закону №1697.

Суть обґрунтування відмови в перерахунку пенсії позивача, відповідно до ч.9 ст.86 Закону №1697 побудоване на тому, що ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю 2 групи з дитинства (витяг з акту огляду МСЕК до довідки MCE № 027845 серія 2-18 ОА), не в період його роботи в органах прокуратури.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.86 Закону №1697 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Частина 2 вказаної статті Закону №1697 передбачає, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Водночас, відповідно до ч.9 ст.86 Закону №1697 прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Отже, виходячи з вказаної норми ч.9 ст.86 Закону №1697 можна дійти висновку, що прокурорам, яким встановлена І або ІІ група інвалідності і, які мають стаж роботи в органах прокуратури не менше 10 років мають право на пенсію по інвалідності в розмірах, передбачених ч.2 ст.86 Закону №1697.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відповідає вказаним вище критеріям, оскільки він є інвалідом ІІ групи та його стаж роботи в органах прокуратури більше 10 років.

У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції про протиправність спірного рішення є законним та обґрунтованим.

Оцінюючи довід апеляції про відсутність однієї із підстав для перерахунку позивачу пенсії, відповідно до ч.9 ст.86 Закону №1697, а саме: встановлення йому інвалідності саме під час роботи в органах прокуратури колегія суддів звертає увагу на те, що такі вимоги відсутні у згаданій вище правовій нормі.

На думку суду апеляційної інстанції, суб`єкт владних повноважень помилково тлумачить ч.9 ст.86 Закону №1697 та, відповідно, неправомірно висуває вимогу про обов`язкове встановлення інвалідності прокурору саме під час його роботи в органах прокуратури.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 26 червня 2018 року (справа №686/17309/17), за аналогічних обставин справи, дійшов висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо відмови у призначенні особі, яка є інвалідом дитинства, пенсії по інвалідності згідно з ч.9 ст.86 Закону №1697.

Щодо доводу апеляції про те, що суд першої інстанції, зобов`язуючи повторно розглянути заяву позивача та вирішити питання щодо перерахунку пенсії, втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу, слід зазначити таке.

Суд першої інстанції надав оцінку дискреційності повноважень пенсійного органу, зазначивши, що питання призначення/перерахунку пенсії, переведення з виду на вид тощо віднесено до дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Одеській області, а тому спірне питання щодо проведення позивачу перерахунку пенсії має бути вирішене органом пенсійного фонду.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє вказаний довід апеляції та вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Розподіл судових витрат, згідно вимог ст. 139 КАС України, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.07.2021 року.