Справа № 420/1256/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Домусчі С.Д.
13 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1256/21
По справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року
Із законністю постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 частково не погоджуюсь з огляду на таке.
29.01.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточненого позову, просив суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих.№3.11-14/89/2020 від 03.03.2020 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 19.02.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскільки з 01.01.2020р. збільшився розмір винагороди судді Донецького апеляційного суду, у відповідача з 19.02.2020р. безумовно виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороді для обчислення грошового утримання, зазначеної у довідці Донецького апеляційного суду вих. №3.11-14/89/2020 від 03.03.2020 року, з урахуванням раніше прийнятих чинних рішень суду, які були відомі відповідачу. Зазначав позивач також і те, що на час його звернення 12.03.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області із заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання змінилася лише одна з підстав для перерахунку раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, збільшився розмір складової суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді і базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року у той час, як інші складові грошового утримання (вислуга років, стаж роботи на посаді судді та відповідний розмір щомісячного довічного грошового утримання у відсотках) залишилися незмінними.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначав, що 21.12.2016 року він був звільнений у відставку, та йому з 22.12.2016 року було призначене довічне грошове утримання судді у відставці, при цьому, відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17, яке набрало законної сили 17.10.2017 року, розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 90% від суддівської винагороди працюючого судді. Апелянт зазначає, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17 була переглянута в касаційному порядку та постановою Верховного Суду від 22.03.2018 року залишена без змін. Також апелянт звертає увагу на те, що призначення та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є різними за змістом та механізмом, процедурами, а відтак, при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці має застосовуватись норма, що визначає розмір утримання у відсотках, яка діяла на час призначення такого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Також, апелянт вказував, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці змінною величиною є лише розмір грошового утримання/складових суддівської винагороди працюючого судді, натомість відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке обчислюється лише при призначенні та відповідно до наявної вислуги років, є незмінним. На думку апелянта, суд першої інстанції протиправно залишив поза увагою зазначені обставини.

Посилався також апелянт і на те, що не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII, які призводять до зменшення (звуження) досягнутого позивачем рівня матеріального забезпечення судді у відставці.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги та залишаючи без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року по справі №420/1256/21, суд апеляційної інстанції виходив з того, що для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010. Але, з 18.02.2020 з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.

Оскільки чинним Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання, на думку апеляційного суду, неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

На мою думку, в цій справі у апеляційного суду, як і у суду першої інстанції були відсутні повноваження для розгляду по суті питання відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів справи, 19 грудня 2016 року Вищою радою юстиції прийнято рішення №3262/0/15-16, яким звільнено ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Донецької області у відставку.

З 22.12.2016 року ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Також апелянт перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Також, відповідно до матеріалів справи, постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17, яке набрало законної сили 17.10.2017 року, встановлена наявність у ОСОБА_1 загального стажу роботи судді, який надає йому право на відставку, 31 рік 08 місяців 09 днів, та визнане його право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 22.12.2016 року (а.с. 13-17). Постанова Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17 була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 року (а.с. 18-21) та постановою Верховного Суду від 22.03.2018 року (а.с. 22-28).

Відповідно до інформації ЄДРСР, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року у справі №420/7371/19 (ЄДРСР №87503060), яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 року (ЄДРСР №90395924), окрім іншого було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області про розмір суддівської винагороди №3.5-13/21/2018 від 19.12.2018 року та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області №3.5-08/47/2019 від 21.01.2019 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також, відповідно до матеріалів справи рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6867/20 (а.с. 29-33), яке набрало законної сили 27.10.2020 року був частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Донецького апеляційного суду №3.11-14/89/2020 від 03.03.2020 р. з 19 лютого 2020 року, із врахуванням раніше виплачених сум. При цьому Одеський окружний адміністративний суд в рішенні від 25.09.2020 року у справі №420/6867/20, з посиланням на передчасність, відмовив у задоволені таких позовних вимог, як зобов`язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи в розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді та без обмеження граничним розміром.

Відповідно до матеріалів справи 03.03.2020 року Донецький апеляційний суд надав довідку №3.11-14/89/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 34).

Відповідно до копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.11.2020 року №11233-1107/Л-02/8-1500/2 (а.с. 36) ОСОБА_1 було повідомлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6867/20 проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020 року. При цьому, у листі вказано, що новий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислений виходячи з 72 % суддівської винагороди працюючого судді.

У зв`язку із цим, ОСОБА_1 27.11.2020 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести повторно перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді (а.с. 37), але листом від 14.12.2020 року (а.с. 38), йому було відмовлено у задоволені цієї заяви та роз`яснено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначений відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, виходячи з 72% суддівської винагороди, відповідно до стажу роботи на посаді судді.

Факт зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди з 90% на 72 % підтверджений також протоколом перерахунку від 27.10.2020 року (а.с. 84) та розрахунком сум, що підлягають виплаті на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року №3.11-14/89/2020 (а.с.86).

На мою думку висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову є помилковими, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 129-1 Основного Закону, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким, чином питання розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди, а саме в розміру 90%, та питання щодо не обмеження такого грошового утримання максимальним розміром, вже було предметом розгляду судом, зокрема у справі № 520/5412/17.

Вважаю за необхідне зазначити, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17, яке набрало законної сили 17.10.2017 року, встановлена наявність у ОСОБА_1 загального стажу роботи судді, який надає йому право на відставку, 31 рік 08 місяців 09 днів, та визнане його право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 22.12.2016 року (а.с. 13-17). При цьому постанова Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17 була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 року (а.с. 18-21) та постановою Верховного Суду від 22.03.2018 року (а.с. 22-28).

Також, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року у справі №420/7371/19 (ЄДРСР №87503060), яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 року (ЄДРСР №90395924), було визнано право ОСОБА_1 на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі саме 90% від суддівської винагороди працюючого судді, у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди в періоди з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6867/20, яке набрало законної сили 27.10.2020 року було відновлене право ОСОБА_1 на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди починаючи з 19.02.2020 року. Оскільки такий перерахунок ще не був проведений, суд відмовив у зобов`язанні провести такий перерахунок виходячи з розміру утримання 90% від суддівської винагороди та без обмеження такого утримання граничним розміром.

Таким чином, як з часу призначення апелянту довічного грошового утримання судді у відставці, так і з часу ухвалення судових рішень Київським районним судом м. Одеси, Одеським апеляційним адміністративним судом та Верховним Судом у справі №520/5412/17, Одеським окружним адміністративним судом та П`ятим апеляційним адміністративним судом у справі №420/7371/19, законознавство, яким врегульоване питання розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підстав та часу визначення такого розміру, не зазнало змін. Також, Верховною Радою України не приймалось жодних законів про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII з питань щодо зменшення (перерахунку) відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці від суддівської винагороди працюючого судді, стосовно тих суддів, яким зазначене грошове утримання було призначене не за приписами статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів`від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, також не перевірялось (не вирішувалось) питання щодо зміни у бік зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці від суддівської винагороди працюючого судді, стосовно тих суддів, яким зазначене грошове утримання було призначене не за приписами статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вказана норма зворотної дії у часі не має.

При цьому, частиною 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Вказані норми, передбачають відсотковий розмір в якому може виплачуватись щомісячне довічне грошове утримання від суддівської винагороди. Проте, вважаю, що безпосередньо сам відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди визначається під час вирішення питання щодо призначення особі щомісячного довічного грошового утримання, та, у разі не згоди особи із визначеним відсотком - судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду відповідного позову, що узгоджується із гарантіями, закріпленими статтями 3, 8, 19, 55, 126, 129, 129-1 Основного Закону України.

Жодною нормою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та жодним рішенням Конституційного Суду України не встановлено право пенсійного органу змінювати у бік зменшення (перераховувати) відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди.

При цьому, єдиною підставою для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інших підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання вказаний закон не передбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Так, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як підтверджено матеріалами справи, судовими рішеннями (справа №520/5412/17 та №420/7371/19) вже встановлений той факт, що ОСОБА_1 має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, без обмеження такого утримання максимальним розміром.

Таким чином, на мою думку, в цій справі не підлягає доказуванню право ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, без обмеження такого утримання максимальним розміром.

При цьому вважаю за необхідне зазначити, що, а ні пенсійний орган у відзиві на адміністративний позов, а ні суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного рішення в цій справі, не навели обставин та посилань на докази, що підтверджують такі обставини, які б підтверджували факт помилкового обрахування стажу апелянта, який надає право на відставку та з якого був неправильно обрахований відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 року у справі №520/5412/17.

За таких обставин, вважаю помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, щодо відсутності у позивача права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, оскільки такі висновки не підтверджені матеріалами справи та фактичними обставинами справи та суперечать судовим рішенням, які набрали законної сили, є чинними, та є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. (ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 т. 14 КАС України), за відсутності при цьому обставин, зокрема, прийняття закону, який би змінював правове регулювання спірних правовідносин.

За таких підстав, вважаю, що у апеляційного суду були наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% на 72% від суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, згідно із розпорядженням від 27.10.2020 року №97 та для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих.№3.11-14/89/2020 від 03.03.2020 року, починаючи з 19.02.2020 року.

Суддя С.Д.Домусчі