Справа № 640/12282/20
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 липня 2021 року №640/12282/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Панорама", про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач, Київмістобудування) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 59955795.

Ухвалою суду від 09.06.2020 р. повернуто позовну заяву позивачу.

При цьому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2020 р. скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду від 09.06.2020 р., а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 22.12.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/12282/20 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

При цьому, ухвалою суду від 05.02.2021 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Панорама" (далі - третя особа, ОК "Панорама").

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем протиправно та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем протиправно не враховано неможливість виконання виконавчого документа, а також він не в повній мірі використав наявні в нього важелі впливу - не звертався до суду для встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідач та третя особа письмового відзиву на позовну заяву до суду не подавали.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

04.09.2019 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Башіловим В.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59955795 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/12411/17, виданого 07.02.2019 р. Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов`язання Київмістобудування (боржник) погодити поштову адресу об`єкту "Житловий будинок з вбудований нежитловими приміщеннями", розміщеному за адресою: м. Київ, Чапаєвське шосе (провулок Віто-Литовський), 15 у Голосіївському районі, за заявою ОК "Панорама" від 31.08.2017 р.

11.10.2019 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Башіловим В.О. в межах виконавчого провадження ВП №59955795 прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду згідно виконавчого документа без поважних причин накладено на боржника (Київмістобудування) штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

11.02.2020 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Сіренком С.В. в межах виконавчого провадження ВП №59955795 прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця накладено на боржника (Київмістобудування) штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

У зв`язку з не вжиттям боржником (Київмістобудування) заходів щодо належного виконання рішення суду, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Сіренко С.В. звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві з повідомленням від 07.05.2020 р. №59955795/20.1/23 про вчинення боржником кримінального правопорушення, в якому просив розглянути питання стосовно відкриття кримінального провадження по факту умисного невиконання виконавчого листа №826/12411/17, виданого 07.02.2019 р. Окружним адміністративним судом міста Києва.

При цьому, 07.05.2020 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Сіренком С.В., на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), прийнято оскаржувану постанову, якою закінчено виконавче провадження ВП №59955795.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до , ч. 5 ст. 19 Закону №1404-VIII, боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження..

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що виконавче провадження закінчено на підставі ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII, виходячи з наступного:

- примірник постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59955795 направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома;

- у зв`язку із невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, постановою державного виконавця відділу від 11.10.2019 р. накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та у п. 2 даної постанови попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду;

- у зв`язку із повторним невиконанням рішення суду, державним виконавцем 11.02.2020 р. накладено штраф у подвійному розмірі на суму 10200,00 грн.;

- 07.05.2020 на адресу Головного управління Національної поліції у м. Києві направлено повідомлення для вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ст. 382 Кримінального кодексу України.

Суд звертає увагу, що позивачем не заперечувався факт вчасного отримання вказаних вище постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №59955795 та про накладення штрафів. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази оскарження вказаних вище постанов державного виконавця.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, зважаючи на те, що в межах спірних правовідносин має місце повторне невиконання боржником (Київмістобудування) рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та державним виконавцем надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про наявність у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Сіренка С.В. правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №59955795.

При цьому посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на неможливість виконання рішення та на те, що відповідач не в повній мірі використав наявні в нього важелі впливу - не звертався до суду для встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення, є безпідставними, оскільки:

- в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази невиконання позивачем рішення з поважних причин;

- звернення до суду для встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення є правом, а не обов`язком державного виконавця;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем, як боржником, вчинялись будь-які дії з метою виконання рішення, в т.ч. звернення до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Інших підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивачем не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Панорама", про визнання протиправною та скасування постанови є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32; ) до Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Панорама" (місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Соляна, 70; ), про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.Т. Мамедова