Справа № 480/1680/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2021 року Справа № 480/1680/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1680/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови та розрахунку,-
В С Т А Н О В И В:
01 березня 2021року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17.12.2020 року на автодорозі Н11, 83км + 700м уповноваженими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу належного позивачу - автомобіля DAF 95XF 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SHMITZ CARGOBULL реєстраційний номер НОМЕР_2 . За результатами вагового контролю складений акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039728 від 17.12,2020року, згідно з п. 8 якого визначена повна фактична маса ТЗ , яка склала 40,010т та згідно з п. 10 якого встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на другу вісь , яке фактично склало 13,680 тн (при допустимих - 11,0 тн) , оформлена довідка про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 039345 від 17.12.2020року, згідно з п. 6 якої результат вагового контролю навантаження на осі вказано відповідне навантаження на 1 вісь - 7,390 тн, на 2 вісь - 13,680 тн., на 3 вісь - 6,120 тн., на 4 вісь - 6,330 тн, на 5 вісь - 6,490 тн. та визначена повна маса транспортного засобу шляхом додавання навантаження на вісь , яка зазначена як 40,010 тон.
Також був складений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 039728 від 17.12,2020 року , за яким нараховано позивачу до сплати 453,60 ЄВРО.
На підставі вказаних документів складений акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 249992 від 17.12.2020року, згідно якого уповноваженою особою зроблено висновок про порушення законодавства про автомобільний транспорт - перевищення встановлених вагових норм понад 20 % при перевезення вантажу без відповідного дозволу , що полягає навантаженні на 2 одиночну вісь КТЗ 13,680 тон .
На підставі акту перевірки 11.02.2021 року відповідачем прийнята Постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу № 226570 про накладення на позивача штрафу в сумі 34 000 грн. відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вказану постанову позивач вважає протиправною і просить скасувати, зазначаючи, що працівниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки зроблений безпідставний висновок про перевищення вагових параметрів.
Зокрема, з акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039728 від 17.12.2020року та довідки про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 039345 від 17.12.2020року неможливо встановити, на яких вагах (якої марки, моделі, з якими характеристиками, можливими чи допустимими похибками) проводилося зважування.
При цьому, інформація про вагові параметри транспортних засобів, щодо яких здійснюється габаритно-ваговий контроль, в довідку про результати здійснення габаритно- вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів може вноситись лише на підставі документа, автоматично сформованого відповідним ваговим обладнанням за результатами зважування (чека або талона зважування, квитанції, тощо), а такий документ фактично відсутній як і відсутні посилання на нього у вищевказаних документах .
Згідно з п.п. 2 п. 2 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі Порядок №879) , визначено, що вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Таким чином зважування відповідачем автомобіля позивача та визначення його маси, а також навантаження на окремі осі, повинно було здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства із застосуванням вагового обладнання, що відповідає встановленим вимогам, є справним та дає змогу встановити реальні вагові параметри транспортних засобів. Документа (чека або талона зважування, квитанції, тощо), на підставі якого було визначено вагу транспортних засобів та навантаження на осі, які зазначено у вказаному вище розрахунку плати за проїзд, а також документів, які підтверджують проведення періодичної повірки (метрологічної атестації) зважувального обладнання, яке використовувалось для визначення вагових параметрів транспортних засобів матеріали перевірки не містять .
Таким чином, загальна маса навантаженого транспортного засобу складала 38.76 тони (із розрахунку: 8,51 + 8,85 + 21,4 = 38,76), в той час як відповідачем внаслідок окремого зважування визначено загальну масу автомобіля 40,010 тони.
З довідки та акта вбачається, що відповідач визначив повну фактичну масу автомобіля шляхом визначення осьових навантажень на кожну окрему вісь з наступним їх складанням ( 7,390 + 13,680 + 6,120 + 6,330 + 6,490) = 40,10 .
Оскільки повну фактичну масу автомобіля було визначено неправильно, це свідчить про те, що і фактичні осьові навантаження було визначено неправильно.
Також окремою та самостійною підставою недійсності результатів габаритно - вагового контролю є відсутність метрологічної методики зважування, затвердженої спеціальним уповноваженим органом у сфері метрології на необхідність застосування якої прямо вказано в п.2 Порядку №879.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, просив у задоволенні вимог відмовити, вказавши таке.
Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі Порядок № 422).
Відповідно до п. 3. 4 Порядку № 422 був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SHMITZ державний номер НОМЕР_2 , який використовується Позивачем та проведено ваговий контроль. За результатами контролю встановлено порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), а саме навантаження на одиночну вісь склало 13 680 кг при допустимій нормі 11 000 кг, що складає 24,4% перевищення параметрів від нормативу.
При цьому, у пункті габаритно-вагового контролю, який розміщений на 83 км +700 м а/д Н-11 використовуються ваги автомобільні для зважування в русі тип ВА-Д заводський номер НОМЕР_3 . Відповідно до Сертифікату відповідності №UA.TR. 113-0076/16F-20 від 17.09.2020 та Декларації про відповідність №2052 від 17.09.2020 даний вимірювальний прилад відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.
Відповідно до п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури від 28.07.2016 №255 вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % і а дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.
Відповідно до даних вказаних у Сертифікаті відповідності №UA.TR. 113-0076/16F-20 від 17.09.2020, а саме при визначенні оцінки відповідності вищевказаних ваг застосовувалися стандарти, які зазначені в графі «Застосовані стандарти»: ДСТУ OIMLR134-1:2010 «Прилади для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробовувань» (OIMLR134-1:2006.IDT).
Твердження позивача про неможливість ідентифікувати ваги якими було проведено ваговий контроль транспортного засобу є безпідставним, оскільки у Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039728 від 17.12.2020 в графі 2 «Місце проведення габаритно-вагового контролю» зазначена інформація: Дніпропетровська область, Криворізький район, а/д Н-11, 83 км +700 м пересувний пункт ГВК, ваги №2052.
Також посилання позивача на проведення габаритно-вагового контролю за відсутності методики затвердженої Мінекономрозвитку є необгрунтованим, зважаючи на те, що така вимога була викладена у п. 19 Порядку №879. але постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 30.08.2017 зазначений пункт було виключено.
Дослідивши письмові докази у справі, суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.12.2020 року на автодорозі Н11, 83км + 700м уповноваженими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу належного позивачу - автомобіля DAF 95XF 480 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SHMITZ CARGOBULL реєстраційний номер НОМЕР_2 . За результатами вагового контролю складений акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039728 від 17.12,2020року, згідно з п. 8 якого визначена повна фактична маса ТЗ , яка склала 40,010т та згідно з п. 10 якого встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на другу вісь , яке фактично склало 13,680 тн (при допустимих - 11,0 тн) , оформлена довідка про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 039345 від 17.12.2020року, згідно з п. 6 якої результат вагового контролю навантаження на осі вказано відповідне навантаження на 1 вісь - 7,390 тн, на 2 вісь - 13,680 тн., на 3 вісь - 6,120 тн., на 4 вісь - 6,330 тн, на 5 вісь - 6,490 тн. та визначена повна маса транспортного засобу шляхом додавання навантаження на вісь , яка зазначена як 40,010 тон. ( а.с.11,12)
Також був складений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 039728 від 17.12,2020 року , за яким нараховано позивачу до сплати 453,60 ЄВРО ( а.с.10).
17.12.2020 складений акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 249992, яким встановлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт - перевищення встановлених вагових норм понад 20 % при перевезення вантажу без відповідного дозволу , що полягає навантаженні на 2 одиночну вісь КТЗ 13,680 тон ( а.с.13) .
На підставі акту перевірки 11.02.2021 року відповідачем прийнята Постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу № 226570 про накладення на позивача штрафу в сумі 34 000 грн. відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ( а.с.9).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України "Про автомобільний транспорт", Про дорожній рух", Про автомобільні дороги, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879).
Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.
Відповідно до ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.
Згідно з ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил № 30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
При цьому, пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Відтак, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено Укртрансбезпекою на її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації. (абз. 2 п.16 Порядку № 1567).
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. (п. 15 Порядку № 1567).
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 Порядку № 1567.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).
Як вже встановлено судом, за результатами рейдової перевірки посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт та складено Акт №249992 від 17.12.2020, яким встановлено, що під час перевезення вантажу автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме: навантаження на одну вісь становить 13,680т, що перевищує на 24,4% від норми, чим порушено ст. 34 та ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт.
З системного аналізу пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що існує обмеження на перевезення вантажу, маса якого і розподіл навантаження на осі перевищує величину, визначену технічною характеристикою автомобіля, а також існує заборона на рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т у разі перевезення вантажів автомобільними дорогами. Таким чином, перевізник повинен дотримуватись і технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісь більше 11 т.
При цьому, позивачем ні відповідачу, ні до суду не надано відповідного дозволу на перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.
Твердження позивача про те, що складені під час контролю документи не є допустимими доказами правильності поосьового зважування транспортного засобу спростовуються наданим відповідачем до суду сертифікатом відповідності, декларацією відповідності ваговимірювального обладнання (а.с. 48, 49).
Стосовно доводів позивача щодо здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем за відсутності Методик, затверджених Мінекономрозвитку та спеціально уповноваженим центральним органом у сфері метрології суд зазначає наступне.
Статтею 4 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, окрім іншого, належить підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.
Дійсно на час проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу відповідна методика Мінекономрозвитку не була затверджена, проте визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.
У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено відповідний Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який і був застосований відповідачем.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02.08.2018 по справі 820/1420/17.
Крім того, позивач оскаржує розрахунок плати за проїзд №039728 від 17.12.2020. Проте суд зазначає, що розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а відтак як дії відповідача при складанні такого розрахунку , так і сам розрахунок не містять ознак дій та рішення суб`єкта владних повноважень при виконанні владних управлінських функцій, відтак не можуть порушувати права та охоронювані законом інтереси позивача.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що факт перевищення транспортним засобом позивача вагових параметрів належними та допустимими доказами відповідачем доведений, суд вважає, що позивачем порушені приписи чинного законодавства. За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови відповідача та відсутність підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах