Справа № 280/5594/21
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ В ЧАСТИНІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
20 липня 2021 року Справа № 280/5594/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий Ігор Вікторович, перевіривши матеріали адміністративного позову
за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
до: Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
05.07.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 02.02.2017 по 14.11.2018 та з 29.10.2019 по 27.04.2020, виходячи з грошового забезпечення позивача станом на день звільнення з військової служби 27.04.2020;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 02.02.2017 по 14.11.2018 та з 29.10.2019 по 27.04.2020, виходячи з грошового забезпечення позивача станом на день звільнення з військової служби 21.12.2017;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.05.2016 по лютий 2018 року включно;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28.05.2016 по лютий 2018 року включно;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення розрахунку та невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно (за період з 28.05.2016 по 14.11.2018 та з 29.10.2019 по 27.04.2020);
- зобов`язати відповідача провести розрахунок за неотримане позивачем речове майно станом на 27.04.2020 та виплатити позивачу грошову компенсацію за речове майно, що належало йому до видачі станом на 27.04.2020.
У зв`язку з виявленими недоліками в оформленні позовної заяви, а також з підстав необхідності з`ясування причин пропуску позивачем строків звернення до суду з позовною заявою з вимогами, що стосуються розрахунку та виплати позивачу грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно, ухвалою суду від 09.07.2021 позовну заяву було залишено без руху. Позивачу встановлено 10-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для надання:
- оформленої відповідно до КАС України позовної заяви з зазначенням: уточненого п.2 позовних вимог в частині зазначення коректної дати звільнення з військової служби.
- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме щодо проходження ОСОБА_1 військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 в період з 28.05.2016 по 14.11.2018 та з 29.10.2019 по 27.04.2020.
- оформленої відповідно до ст.167 КАС України заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом в частині позовних вимог про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.
16.07.2021 на виконання вимог ухвали суду від 09.07.2021, представником позивача надано уточнену позовну заяву (вх.№40116) разом з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
В заяві про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо грошової компенсації за неотримане речове майно вказано основні причини пропуску встановленого строку звернення до суду:
- починаючи з 14.09.2020 по теперішній час позивач безперервно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , безпосередньо приймає участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (довідка військової частини НОМЕР_4 від 08.06.2021 №423);
- з моменту звільнення з попереднього місця проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , а саме 27.04.2020 і до початку проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 , а саме 14.09.2020, позивач проходив реабілітацію, оздоровлення та санаторно-курортне лікування, в т.ч. щодо збереження та/або відновлення свого фізичного та психологічного здоров`я.
Підтвердити факт проходження реабілітації, оздоровлення та санаторно-курортного лікування в період з 24.07.2020 по 13.09.2020 позивач не може, оскільки останнє відбувалось за власні кошти через неналежне фінансування цих заходів з боку державних органів.
Також звернено увагу суду на те, що протягом проходження військової служби починаючи з 14.09.2020 до сьогоднішнього дня у позивача практично не було вихідних днів або відпусток, впродовж яких відповідач мав можливість особисто підготувати адміністративний позов чи звернутися за відповідною правовою допомогою до адвоката.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що несення військової служби є головним обов`язком позивача як громадянина та важливість цієї служби для незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, позивач просить суд задовольнити заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.
Розглядаючи заяву позивача суд бере до уваги наступне.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду зазначеній у постанові від 04.10.2018, справа № 800/304/17.
Мета строку: 1) дотримання принципу правової визначеності; 2) дисциплінування учасників судочинства; 3) досягнення юридичної визначеності у публічних відносинах; 4) стимулювання учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків; 5) обмеження часу, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
Якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеній у постанові від 23.04.2020 у справі №813/3756/17.
Встановлення наявності або відсутності факту порушеного права здійснюється під час розгляду справи судом по суті лише у випадку своєчасного звернення до суду або у випадку пропуску строку з поважних причин, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеній у постанові від 12.09.2019 №826/3318/17.
Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеній у постанові від 29.11.2019 справа №607/1402/16-а.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Вирішуючи питання дотримання позивачем строків звернення до суду з вказаною позовною заявою, суд зазначає, що за наслідками розгляду справи № 240/532/20, Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.02.2021, сформулював висновки, згідно яким спірні правовідносини, що виникли у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення з військової служби грошової компенсації вартості речового майна, яким він не був забезпечений під час проходження військової служби за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.
Право позивача на виплату компенсації вартості за неотримане речове майно виникло у зв`язку із звільненням з військової служби.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст.122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.
Суд зауважує, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання компенсації вартості неотриманого речового майна, навіть якщо подання відповідного позову відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи ч. 5 ст.122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.
Як слідує з позовної заяви, позивач звільнений з військової служби 27.04.2020, отже кінцевий строк звернення до суду з вимогами компенсації вартості за неотримане речове майно - 27.05.2020.
Однак, позовну заяву до суду з вимогами компенсації вартості неотриманого речового майна, позивачем подано до суду 05.07.2021, з пропуском місячного терміну звернення до суду.
Згідно заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в період з 27.04.2020 по 14.09.2020 позивач проходив реабілітацію, оздоровлення та санаторно-курортне лікування. При цьому вказано про відсутність доказів зазначеного.
З врахуванням відсутності доказів в підтвердження проходження реабілітації, оздоровлення та санаторно-курортного лікування у період з 27.04.2020 по 27.05.2020 (місячний строк звернення до суду), суд дійшов висновку про неспроможність доводів заяви про поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки позивачем не зазначено поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви та наявність підстав для повернення позовної заяви в частині позовних про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.
Керуючись ст. ст. 122, 123, 161, 169, 240, 241, 246, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення розрахунку та невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно (за період з 28.05.2016 по 14.11.2018 та з 29.10.2019 по 27.04.2020); зобов`язання відповідача провести розрахунок за неотримане позивачем речове майно станом на 27.04.2020 та виплатити позивачу грошову компенсацію за речове майно, що належало йому до видачі станом на 27.04.2020, - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 20.07.2021.

Суддя І.В. Садовий