Справа № 400/1817/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1817/21
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради, Секретаря Казанківської селищної ради Дяченка Сергія Павловича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення витрат,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Казанківської селищної ради, Секретаря Казанківської селищної ради Дяченка Сергія Павловича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на веб-сторінці офіційного сайту Казанківської селищної ради рішення від 25.02.2021 р. № 151/5 "Про внесення змін та доповнень до Програми "Молодь Казанківської селищної ради" на 2020-2023 роки"; стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу сумі 18500 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року закритто провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в новому складі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, підставою для звернення позивача до суду стало, несвоєчасне оприлюднення інформації у формі відкритих даних, якою володіє або повинен володіти її розпорядник (відповідач). Отже, апелянт посилається на порушенні відповідачами його права на доступ до публічної інформації, оскільки право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання. Враховуючи, що відповідачем (розпорядником інформації) у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк не вчинено відповідних дій, апелянт вважає таку бездіяльність протиправною. Тому, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що протиправна бездіяльність в діях відповідача відсутня і право позивача на своєчасний доступ до публічної інформації не порушено, а тому ухвала є необґрунтованою та підлягаю скасуванню.

Відповідачем відзив до суду на апеляційну скаргу не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Казанківської селищної ради, Секретаря Казанківської селищної ради Дяченка Сергія Павловича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на веб-сторінці офіційного сайту Казанківської селищної ради рішення від 25.02.2021 р. № 151/5 "Про внесення змін та доповнень до Програми "Молодь Казанківської селищної ради" на 2020-2023 роки"; стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу сумі 18500 грн.

Однак, суд першої інстанції закрив провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України та зазначив, що позивач штучно створює численні позови, зловживаючи своїм процесуальним правом, при цьому не маючи на меті поновлення свого порушеного права на доступ до публічної інформації.

Суд також зазначив, що право позивача на доступ до публічної інформації ніяким чином не порушено, оскільки позов поданий позивачем вже після того, як рішення Казанківської селищної ради було опубліковано на офіційному веб-сайті.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасно вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи мають право, серед іншого, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Зі змісту цієї норми випливає, що провадження у справі на підставі даного пункту може бути закрито за наявності таких обов`язкових умов: виправлення суб`єктом владних повноважень у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності порушень; відсутності підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тому судовою колегією встановлено, що позивач звертаючись 23.03.2021 р. до суду з позовом просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на веб-сторінці офіційного сайту Казанківської селищної ради рішення від 25.02.2021 р. № 151/5 "Про внесення змін та доповнень до Програми "Молодь Казанківської селищної ради" на 2020-2023 роки".

При цьому, рішення Казанківської селищної ради від 25.02.2021 р. оприлюднено 10.03.2021 р., тобто на момент звернення до суду з цим позовом відповідачами рішення було опубліковано, тобто позивач, хоча і з запізненням, але мав змогу ознайомитися з цим рішенням.

З огляду на викладене колегія суддів вважає обгугрунтованим висновок суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі з підстав п.8 ч.1 ст. 238 Кас Україини, оскільки суб`єктом владних повноважень виправлено порушення у справі щодо неопубліковання рішення від 25.02.2021 р.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на порушенні відповідачами його права на доступ до публічної інформації в частині строків оприлюднення рішень, що на його думку є складом правопорушення у вигляді протиправної бездіяльності, яка може бути оскарженна до суду шляхом подачі окремого позову окремо з цього питання.

Колегія суддів не приймає такі доводи позивача, оскільки зі змісту позову та апеляційної скарги вбачається, що фактично право саме позивача на доступ до публічної інформації відповідачами порушено не було, так як позивач не звертався до відповідачів із запитом про отримання інформації. Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для захисту порушеного права особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства.

Однак, доводи позивача не містять жодного обгрунтування негативного впливу оскаржуваної бездіяльності на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Суд звертає увагу, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав позивача, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що позивач проживає у Донецькій області, яке занадто віддалене від місця, на яке розповсюджується дія рішення від 25.02.2021 р. № 151/5 "Про внесення змін та доповнень до Програми "Молодь Казанківської селищної ради" на 2020-2023 роки" та позивачем не зазначено, яким чином це рішення впливає на його права.

А ні в позовній заяві, а ні в апеляційній скарзі позивач не зазначив, які саме його індивідуально виражені права або інтереси порушені тим, що відповідач несвоєчасно на сайті опублікував рішення виконкому про погодження проекту рішення Казанківської селищної ради «Про затвердження на посаду старости Казанківської селищної ради».

Посилання апелянта на постанову ВП ВС від 19.03.2019 р. по справі № 800/369/17, якою суд визнав протиправну бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит, судова колегієя вважає безпідставним, оскільки фактичні обставини справи, на яку посилається позивач не є подібними обставинам, які розглядаються у цій справі.

В справі, яка була розглянута ВП ВС позивач звертався до відповідача із заявою про надання інформації, між сторонами виникли спірні правовідносини, оскільки відповідач несвоєчасно надав відповідь на запит, позивач був запитувачем інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» та мав певний обсяг прав, які були порушені протиправною бездіяльністю суб?єкта владних повноважень, а в цій справі спірні правовідносини між сторонами взагалі відсутні, а позивач через ініціювання позову намагається здійснити контроль за діяльністю органу владних повноважень, який сам по собі без наявного спору та порушеного права позивача не може захищатися в судовому порядку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права закриваючи провадження у справі, оскільки наявність протиправної бездіяльності в діях суб`єкта владних повноважень щодо опублікування з порушенням строків свого рішення само по собі не порушує прав позивача, а тому і не породжує ніякого судового спору.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 238, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець