Справа № 460/842/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/842/21 пров. № А/857/11171/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року про закриття провадження у справі № 460/842/21 ухвалену суддею Махаринець Д.Є. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України у Рівненській області про скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача «Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 210 від 18 грудня 2019 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року провадження у справі № 380/9868/20 закрито з тих мотивів, що позивач повторно подав аналогічний позов, який уже вирішено судом.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач звертає увагу на те, що позовна заява у справі № 460/73/20 та ця позовна заява є різними, оскільки містять різні підстави позову.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа № 460/73/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області про визнання протиправними дії щодо повернення коштів Фонду в сумі 4873,60 грн. та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 2436,80 грн.; про скасування рішення від 18.12.2019 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 7310,40 грн.; про стягнення матеріальних та моральних збитків в сумі 100000 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі № 460/73/20, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Предметом спору по справі № 460/73/20 було стягнення з ОСОБА_1 7310,40 грн витрат по тимчасовій непрацездатності проведених з порушенням порядку використання страхових коштів Фонду та штрафу за порушення порядку використання страхових коштів Фонду на підставі рішення відповідача від 18.12.2019 року № 210.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що предмет спору у справі № 460/73/20 та цій справі аналогічні, а тому закрив провадження у справі.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд закриває провадження у справі.

Отже, закриття провадження у справі, на підставі пункту 4 частини 1 статті 170 КАС України, можлива за умови, що позов, за яким рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемента його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» основним елементом верховенства права є принцип правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Для визначення тотожності позовів, апеляційний суд аналізує їх складові предмет, підстави та склад учасників.

Предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення Фонду соціального страхування України у Рівненській області № 201 від 18.12.2018 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 7310,40 грн. (4873,60 грн. витрати по тимчасовій непрацездатності проведені з порушенням порядку використання страхових коштів Фонду та 2436,80 штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду).

Предметом позову у справі № 460/73/20 є визнання протиправними дій щодо повернення коштів Фонду соціального страхування України у Рівненській області в сумі 4873,60 грн. та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування 2436,80 грн. та скасування рішення Фонду соціального страхування України у Рівненській області № 201 від 18.12.2018 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 7310,40 грн.; стягнення матеріальних та моральних збитків в сумі 100000 грн.

З цього слідує, що предмет спору у справі № 460/73/20 та цій справі є тотожними, незважаючи на те, що у справі № 460/73/20 позивач просив визнати протиправними дії щодо повернення коштів Фонду соціального страхування України у Рівненській області в сумі 4873,60 грн. та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування 2436,80 грн., оскільки ця вимога не змінює предмет спору та стосується визнання протиправним і скасування рішення Фонду соціального страхування України у Рівненській області № 201 від 18.12.2018 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 7310,40 грн.

Тотожними є і сторони у справі.

Підставою позову у справі № 460/73/20 було те, що позивач є особою з інвалідністю, а тому, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звільнений від сплати ЄСВ за себе, та може бути застрахованою особою на добровільних засадах.

Тому, на думку апеляційного суду відмінною підставою цього позову є відсутність, на думку позивача, обов`язку, як інваліда, укладати письмову угоду з податковим органом про добровільну сплату ЄСВ у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З наведеного слідує, що підстави позову у цій справі та справі № 460/73/20 є різними.

З огляду на це, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції не оцінив підстави позову на предмет їх тотожності, а тому передчасно закрив провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року про закриття провадження у справі № 460/842/21 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 460/842/21 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. М. Судова-Хомюк
С. М. Шевчук
Повний текст постанови складений 20.07.2021 року