Справа № 618/283/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 р. Справа № 618/283/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 14.06.2021, суддя Гніздилов Ю.М., по справі № 618/283/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальону№ 2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Лабадзе Гели Геловича , Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову серії ДП18 № 479828 від 13.03.2021 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення; справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 22.02.2021 року по справі № 646/395/21 задоволено позов.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 479828 від 13 березня 2021 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лабадзе Гелою Геловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн 00 коп - скасовано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрито.

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначило про не врахування судом першої інстанції, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі; при розгляді справи відповідачем не було порушено процедуру та вжито заходів задля забезпечення права позивача на правову допомогу, однак таким правом позивач не скористався.

Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.03.2021 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Лабадзе Г.Г. винесено постанову серії ДП18 № 479828, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 грн (а.с. 6).

Постановою серії ДП18 № 479828 від 13.03.2021 встановлено, що 13.03.2021 о 18 год 28 хв в м. Харкові, на перехресті площі Павлівської та вул. Університетської ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18 Правил дорожнього руху України. Також ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України,а саме порушено строки його переміщення в митному режимі транзиту. Згідно ІПНП даний транспортний засіб ОСОБА_1 ввезено на територію України 04.09.2017, чим порушено вимоги ст. 95, ст.381 Митного кодексу України та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не вжито необхідних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги саме при розгляді справи на місці вчинення правопорушення, як це передбачено законом, і безпідставно відмовлено в реалізації такого права.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353) цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно ст. 31 Закону № 3353 транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі МК України) передбачено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Стаття 14 Закону №3353 зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону №3353 передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно з ч.8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, та цілей Закону №3353, свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В силу приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегією суддів встановлено, що підставою для винесення інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лабадзе Г. Г. постанови від 13.03.2021 серії ДП18 № 479828 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП слугувало керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого є обмеження, встановлені МК України , а саме: ТЗ перебуває на території України з порушенням строків перебування в режимі транзиту, згідно бази ІПНП ТЗ ввезено 04.09.2017.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.74 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В підтвердження факту правопорушення відповідачем надано відеозапис та витяг з бази даних.

Відповідно до наданого відповідачем витягу з бази даних транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений на територію України 04.09.2017 ОСОБА_1 в режимі «Транзит», через пункт пропуску «Виступовичі- Нова Рудня» (а.с. 71).

Отже, враховуючи дату складання постанови (13.03.2021) та дату ввезення автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 (04.09.2017), колегією суддів вбачається порушення строків перебування транспортного засобу в режимі транзиту, оскільки з дати ввезення автомобіля на територію України минуло більше 3 років.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що позивач керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Положеннями ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.

Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про Національну поліцію» поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Отже, працівниками патрульної поліції правомірно було отримано та досліджено відомості, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортних засобів. При цьому, позивача при розгляді справи 13.03.2021 було повідомлено про використання працівниками патрульної поліції відомостей з бази даних ЄАІС (ІПНП).

Пунктом 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що вказані вище відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його переміщення в митному режимі транзиту.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що наявні в справі докази підтверджують факт вчинення позивачем порушення ч. 8 ст. 121 КУпАП.

З наданого до суду відеозапису з нагрудної камери поліцейського (посилання на який міститься в оскаржуваній постанові) вбачається, що після зупинки транспортного засобу інспектором патрульної поліції повідомлено водію причину зупинки, повідомлено, що ним буде розглядатися справа про притягнення до адміністративної відповідальності, роз`яснено водію його права, зокрема і право користуватися правовою допомогою, а також роз`яснено порядок набрання постановою законної сили, строки її оскарження.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не вжито необхідних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, колегія суддів вважає необґрунтованим з наступних підстав.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач висловив бажання скористатись правовою допомогою адвоката, інспектор надав можливість позивачу спілкуватися із захисником засобами телефонного зв`язку та роз`яснив про можливість перенесення розгляду справи до Управління патрульної поліції в Харківській області за адресою: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А. Позивач відмовився перенести розгляд справи та наполягав на розгляді справи на місці з адвокатом, який повинен був прибути протягом години. Інспектор повідомив позивача, що не буде чекати адвоката та неодноразово наголосив про можливість розгляду справи на місці без адвоката чи перенесення розгляду справи до УПП для можливості залучення до розгляду справи адвоката позивача.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було залишено поза увагою клопотання позивача про залучення адвоката та неодноразово роз`яснено можливість перенесення розгляду справи.

Отже, відповідачем вжито заходів задля забезпечення права позивача на правову допомогу, однак таким правом позивач не скористався.

Крім того, у даному випадку оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що законом не визначена обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що при розгляді стосовно ОСОБА_1 справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції порушено його право на захист та відхилено клопотання про залучення адвоката не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Таким чином, встановлені обставини справи не свідчать про недотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування постанови відповідача серії ДП18 № 479828 від 13.03.2021 та задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 14.06.2021 по справі № 618/283/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий Г.Є. Бершов