Справа № 160/8139/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року Справа № 160/8139/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
при секретарі Піддубцеві О.В.,
представника позивача Удовицького Є.М.,
представника відповідача Семчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
21.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що 29.03.2021 року ТОВ «Естейт Сіті» направив Дніпровській міській раді клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) разом з додатками в порядку, передбаченому статтею 123 Земельного кодексу України. При цьому, станом на день подання позовної заяви відповідач не надав позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні. За позицією позивача, бездіяльність відповідача перешкоджає йому оформити права користування земельною ділянкою. З підстав викладеного просить визнати бездіяльність Дніпровської міської ради протиправною та зобов`язати надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі на 08.06.2021 року.
В судове засідання, призначене на 08.06.2021 року, з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про надання додаткового часу для подачі відзиву. Судом відкладено судове засідання на 22.06.2021 року.
08.06.2021 року до суду надійшло заперечення Дніпровської міської ради, в якому відповідач просить здійснювати розгляд справи №160/8139/21 в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року клопотання Дніпровської міської ради про розгляд в порядку загального позовного провадження справи №160/8139/21 задоволено. Судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29.06.2021 року.
24.06.2021 року до суду надійшло клопотання Дніпровської міської ради про зупинення провадження в адміністративній справі №160/8139/21.
В підготовче засідання, призначене на 29.06.2021 року, з`явились представники сторін. З метою надання часу для підготовки відповіді на відзив, судом відкладено підготовче засідання на 13.07.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року клопотання Дніпровської міської ради про зупинення провадження в адміністративній справі №160/8139/21 - залишено без задоволення.
07.07.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
В підготовче засідання, призначене на 13.07.2021 року, з`явились представники сторін.
13.07.2021 року у судовому засіданні представником відповідача надані додаткові пояснення, в яких вказано, що оскільки суб`єктом подання проекту рішення про надання дозволу на розроблення техдокументації є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, відсутня бездіяльність Дніпровської міської ради при розгляді клопотання позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 16.07.2021 року.
В судове засідання, призначене на 16.07.2021 року, з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником споруди, нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру, яка складається з: нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-1, навіси літ. А', А", А"', огорожа № 1,2, 3, І-мостіння, загальною площею 2 700 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 .
До клопотання було долучено:
- клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж такої земельної ділянки в натурі (на місцевості);
- належним чином засвідчена копія графічного матеріалу, на якому зазначено бажане місцерозташування земельної ділянки та дані з Публічної кадастрової карти про земельну ділянку;
- належним чином засвідчена копія договору купівлі-продажу нерухомого майна;
- належним чином засвідчена копія договору про внесення змін до договору купівлі-продажу нерухомого майна;
- належним чином засвідчений акт приймання-передачі майна від 31.03.2020 року №№738,739;
- належним чином засвідчена копія статуту ТОВ «Естейт Сіті»;
- належним чином засвідчена копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- належним чином засвідчена копія наказу про призначення на посаду директора;
- інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зазначені документи додатково додані до матеріалів справи.
Вказане клопотання разом з додатками отримано відповідачем 30.03.2021 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, долученою до матеріалів справи.
25.06.2021 року позивач отримав лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.06.2021 року №7/9-926 за підписом заступника директора департаменту начальника управління земельних відносин Ведмідь О.В. про розгляд клопотання ТОВ «Естейт Сіті» вх. № 36/2050, в якому наведено підстави для відмови у видачі дозволу на розроблення технічної документації.
26.05.2021 року позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу Дніпровської міської ради повідомлення про замовлення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без надання дозволу на підставі ч.3 ст.123 Земельного кодексу України разом з примірником договору від 21.05.2021 року.
У зв`язку з тим, що відповідач протягом одного місяця не надав позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку вказаним доводам учасників справи, суд виходить з того, що згідно статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Статтею 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Частина 1 статті 122 Земельного кодексу України встановлює, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
У відповідності з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до частини 2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 3 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо порядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, позивачем виконано вимоги до оформлення клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), передбачені ч. 2 ст. 123 ЗК України.

При цьому, згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. 8 ч. 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених приписів законодавства у контексті спірних правовідносин дає підстави для висновку, що вирішення питань стосовно надання земельної ділянки у користування із земель комунальної власності належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 20.11.2019 року № 405/6032/15-а.

За викладених обставин, клопотання позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було сформовано у відповідності до частини 2 ст.123 Земельного кодексу України, а тому Дніпровська міська рада на виконання вимог частини 3 ст. 123 Земельного кодексу України була зобов`язана до 30.04.2021 року надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надати мотивовану відмову.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що за результатами поданого позивачем клопотання відповідачем жодного рішення не приймалось в межах місячного строку розгляду клопотання.

При цьому, відповідь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.06.2021 року №7/9-926, яку складено за результатами розгляду клопотання ТОВ "Естейт Сіті" суд оцінює критично, оскільки належною і законною формою відповіді на таке клопотання є саме рішення, яке прийняте у місячний строк на пленарному засіданні ради.

Крім того, така відповідь не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини 1 статті 4, частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був прийняти за законом.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі № 815/6094/17, від 09.01.2020 року у справі № 820/4433/17, від 05.03.2020 року у справі № 461/2290/17 та від 22.09.2020 року у справі № 462/3546/17.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Естейт Сіті» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.02.2020, номер 451, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В., договору про внесення змін № 1 до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.03.2020, номер 31, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвим В.О. та акту приймання-передачі майна від 31.03.2020 року, номер 738,739, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. є власником споруди, нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру, яка складається з: нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-1, навіси літ. А', А", А"', огорожа № 1,2, 3, І-мостіння, загальною площею 2 700 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, відповідачем не доведено, що нежитлова одноповерхова споруда Виставкового центру не є об`єктом нерухомості.

Що стосується доводів Відповідача для відмови у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з посиланням на зміст відповіді від 18.06.2021 року №7/9-926, яку складено за результатами розгляду клопотання ТОВ "Естейт Сіті", суд повідомляє наступне.

У відповідності з частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Натомість, твердження відповідача, про те що частина запитуваної земельної ділянки розташована в межах визначених червоних ліній АДРЕСА_3 , що на частину запитуваної ділянки управлінням надано містобудівні умови та обмеження, містобудівний висновок, а також що земельна ділянка знаходиться в охоронних зонах транзитних та магістральних інженерних мереж, які перетинають ділянку та проходять уздовж неї в силу ч.3 ст. 123 ЗК України не свідчить про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі земельної ділянки в користування.

Також, судом встановлено, що оскільки земельна ділянка комунальної власності площею 0,7043 га, кадастровий номер :03:328:0258, на якій знаходиться нерухоме майно позивача є сформованою, тому дана земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав, зокрема надаватися в користування.

Стосовно доводів відповідача про передчасність позовних вимог, оскільки відповідач надав відповідь 18.06.2021 року, суд зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відповідну правову позицію виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 464/5990/16-а.

Термін «бездіяльність» являє собою пасивний спосіб поведінки, коли суб`єкт утримується від вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання обов`язку, який на нього покладений.

Лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.06.2021 року №7/9-926 «Про розгляд клопотання» не є рішенням Дніпровської міської ради стосовно розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

В даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача, оскільки у встановлений законодавством строк (1 місяць) позивачу не було надано відповіді на клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у користування по фактичному розміщенню споруди, отримане відповідачем 30.03.2021 року.

Отже, судом не встановлено передчасності позовних вимог, оскільки позивач мав право звернутись з відповідним позовом після спливу місячного строку надання відповіді на клопотання.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 по справі № 509/4156/15-а (провадження № К/9901/7504/18).

Враховуючи відсутність рішення Дніпровської міської ради з приводу клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, то суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували поважність причин та умов порушення вказаного вище строку розгляду клопотання позивача.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 123 Земельного кодексу України рішень, а тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно доводів відповідача про те, що оскільки суб`єктом подання проекту рішення про надання дозволу на розроблення техдокументації є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, яким не було подано проекту рішення для винесення на розгляд пленарного засідання, то відсутня бездіяльність Дніпровської міської ради при розгляді клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1 Положення про Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - Департамент) створено згідно з рішенням міської ради від 16.03.2016 № 7/3 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», є виконавчим органом Дніпровської міської ради і правонаступником прав та обов`язків (у тому числі майнових, фінансових, немайнових і корпоративних) департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради у зв`язку з його реорганізацією з припиненням шляхом перетворення, крім повноважень щодо представлення інтересів територіальної громади міста Дніпра у судових органах усіх інстанцій та юрисдикцій та у виконавчих провадженнях, супроводження яких здійснювалося працівниками управління правового забезпечення департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради.

Згідно з п.1.2 Положення Департамент підзвітний і підконтрольний Дніпровській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові.

Пунктом 3.1.1 Положення у сфері регулювання земельних відносин Департамент готує проекти рішень міської ради у сфері земельних відносин відповідно до повноважень, покладених на Департамент.

Отже, судом встановлено, що Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради.

Більше того, згідно частини 3 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Належним органом місцевого самоврядування, який має здійснювати відповідні повноваження є Дніпровська міська рада, яка відповідає за роботу власних виконавчих органів та несе відповідальність за неналежне та невчасне виконання покладених на них функцій.

Доводи представника відповідача про перебування в господарських судах справи про визнання протиправними договорів купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлової одноповерхової споруди Виставкового центру літ. А-1, навіси літ. А', А", А"', огорожа № 1,2, 3, І-мостіння, загальною площею 2 700 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , між третіми особами, які не є ані учасниками цієї справи, ані сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.02.2020 року, номер 451, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В., за яким право власності на вказане споруду передано позивачу, не є обгрунтованими, оскільки договір про право власності позивача на вказану будівлю, який надавався відповідачу до клопотання є чинним та не скасовано.

Спір у цій справі не стосується питання набуття права власності на споруду виставкового центру, у цій справі спір стосується питання наявності протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття у місячний строк рішення за результатом розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Сіті» від 29.03.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою.

Стосовно заявлених позивачем вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення технічної документації, суд зазначає наступне.

Абзацом 3 частини 3 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, вказаною нормою запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою, заявник має право здійснити замовлення документації із землеустрою.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005р. №2806-IV (далі - Закон №2806-IV) принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Механізм застосування принципу мовчазної згоди визначений ч. 6 ст. 4-1 Закону №2806-IV, а саме: у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Диспозицією ч. 6 ст. 4-1 Закону №2806-IV передбачено, що у випадку невиконання дозвільним органом свого юридичного обов`язку (в установлений Законом строк видати документ дозвільного характеру або направити повідомлення про відмову у його видачі) тобто через свою бездіяльність, суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру".

Аналіз норм Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дає підстави для висновку, що за умови подання суб`єктом господарювання повного пакету документів, він має право на застосування принципу мовчазної згоди.

Відповідна правова позиція щодо застосування принципу мовчазної згоди викладена у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 у справі №826/11460/17, від 10.01.2019 у справі №813/3145/16, від 13.02.2019 у справі №№826/16335/17, від 21.03.2019 у справі №817/498/17, від 16.05.2019 у справі №818/600/17 та від 21.08.2019 у справі №№826/25865/15".

Отже, принцип мовчазної згоди може бути застосований за умови, якщо суб`єктом господарювання дотримані всі вимоги законодавства, а у суб`єкта владних повноважень відсутня альтернатива у прийнятті або не прийнятті позитивного рішення за зверненням такого суб`єкта господарювання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №826/5252/17.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2018 року № 806/1000/17 «мовчазна згода», як правило, виявляється у бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що обов`язок доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб`єкта владних повноважень, який подає докази та обґрунтування правомірності своїх рішень та дій у судах першої та апеляційної інстанцій. Зокрема, у спірних правовідносинах Дніпровська міська рада мала довести, що розгляд поданої позивачем заяви разом із доданими до неї документами було здійснено з дотриманням встановленого строку, відповідь була надана за наслідками такого розгляду своєчасно та у встановленій формі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №826/2810/17.

Вказане правило відповідає положенням статті 22 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 N 858-IV, згідно якої землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Тобто, підставою для розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), окрім рішення про надання дозволу, може бути договір або судове рішення.

Таким чином, дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у користування в порядку, визначеному ст.123 Земельного кодексу України.

Як було встановлено вище, ТОВ «Естейт Сіті» з дотриманням вимог ст. 123 Земельного кодексу України сформувало та направило на адресу Дніпровської міської ради клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Враховуючи те, що у місячний строк з дати реєстрації клопотання відповідач не надав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою або вмотивовану відмову у його наданні, позивач правомірно скористався правом на замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без надання такого дозволу у порядку, передбаченому частиною 3 ст. 123 Земельного кодексу України, про що письмово повідомив відповідача.

Відтак, звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, позивач намагався усунути перешкоду у реалізації його прав, якої у дійсності немає.

З огляду на те, що позивач в силу ч.3 ст. 123 Земельного кодексу України отримав «мовчазну згоду» Дніпровської міської ради на розроблення документації із землеустрою та у законний спосіб скористався своїм правом на замовлення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню споруди, орієнтовною площею 0,7043 га, кадастровий номер :03:328:0258, суд дійшов висновку про відсутність перешкод у реалізації його прав, та відповідно про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог 1135,00 грн.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» (вул. Набережна Перемоги, б. 26-Б, м. Дніпро, 49000, ) до Дніпровської міської ради (пр-т.Дмитра Яворницького, б. 75, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо неприйняття у місячний строк рішення за результатом розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» від 29.03.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у користування по фактичному розміщенню споруди, орієнтовною площею 0,7043 га, кадастровий номер :03:328:0258, яка розташована: АДРЕСА_1 , код КВЦПЗ: 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури), категорія земель: землі житлової та громадської забудови.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СІТІ» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1135 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 липня 2021 року.

Суддя В.С. Віхрова