Справа № 547/400/21
Суддя: Харченко В. Ф.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/400/21
Провадження №2-а/547/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Ю.В.Юрченко,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Єременко Олександра Леонідовича, про визнання протиправними дій, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.17.05.2021 позивач ОСОБА_2 звернувся із позовом до Семенівського районного суду Полтавської області, чим вказав на визнання протиправними дій поліцейського О.Л.Єременка та скасування його постанови серія ЕАН № 4195451 від 12.05.2021 і закриття справи.

1.1.В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем-поліцейським О.Л.Єременком позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 12.05.2021 о 10 год. 58 хв. 30 сек., водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Приватному сільськогосподарському підприємству, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4, п.п. "в" Правил дорожнього руху - порушення вимог заборонних знаків.

1.2.Як наслідок позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу 340,00 грн. Про це поліцейським О.Л.Єременком складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4195451 від 12.05.2021 (далі - спірна постанова).

1.3.Позивач здійснив вимушену зупинку біля "Мага Аптеки" оскільки відчув різкий головний біль і біль у серці. Через 5 хвилин до нього підійшов поліцейський повідомив про невиконання вимог дорожнього знаку "Зупинка заборонена", що розташований метрів за 70 позаду автомобіля. Позивач повідомив, що діяв у стані крайньої необхідності через різке погіршення самопочуття. Поліцейський відмовився надати відео- чи фото докази вчинення порушення. Поліцейський не взяв до уваги, що позивач 12.05.2021 звертався до сімейного лікаря КП "Семенівський центр ПМСД", йому встановлено діагноз "гіпертонічний криз", надано пораду звернутися до Полтавської обласної клінічної лікарні куди позивач і прямував.

1.4.Оскільки позивач діяв у стані крайньої необхідності, його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення. Відповідач-поліцейський не встановив всі обставини справи, не довів їх доказами. Інспектор не мав права винести постанову на місці зупинки автомобіля, а мав це зробити у приміщенні управління поліції з розглядом клопотань позивача і надання йому можливості скористатися правовою допомогою.

1.4.1.Відтак спірна постанова є протиправною і не відповідає фактичним обставинам справи.

2.Відповідач-поліцейський О.Л.Єременко у відзиві вказав на безпідставність позову.

2.1.Вказав, що позивач ОСОБА_2 , як водій, порушив вимоги забороняючого дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" і зупинив у зоні його дії автомобіль Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 . Додає фотознімки відповідного дорожнього знаку.

2.2.Позивач під час розгляду справи вказував, що не бачив дорожнього знаку. На погане самопочуття не посилався.

2.3.У разі вимушеної зупинки водій повинен увімкнути аварійну світлову сигналізацію автомобіля, виконуючи вимоги п. 1.10 і 9.9 Правил дорожнього руху. Однак аварійна світлова сигналізацію увімкнена не була.

2.4.Винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення є правомірним, тобто за місцезнаходженням відповідного органу (особи) яка накладає стягнення. Протокол за ч. 1 ст. 122 КУпАП не складається.

2.5.Відеофіксація містить роз`яснення позивачеві прав за ст. 286 КУпАП і ст. 63 Конституції України. Обмеження прав позивача не було.

3.Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відзиву н позов не складав.

Рух справи

4.17.05.2021 позовна заява подана до суду.

Ухвалою від 18.05.2021 позовну заяву залишено без руху через ненадання позивачем доказу сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

31.05.2021 відкрито провадження у справі після надання позивачем доказу сплати судового збору, ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

МОТИВИ

5.Згідно спірної постанови відповідача - поліцейського О.Л.Єременка 12.05.2021 о 10 год. 58 хв. 30 сек., водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Приватному сільськогосподарському підприємству, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4, п.п. "в" Правил дорожнього руху - порушення вимог заборонних знаків. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу 340,00 грн. Пункт 7 постанови вказує на відеозаписи з боді-камери і пояснення особи.

6.Підпунктом "в" пункті 8.4 Правил дорожнього руху передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

6.1.Пункт 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху визначає, що заборонний знак 3.34 "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

7.Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків.

8.Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9.Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

10.Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

10.1.Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

10.2.Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

10.3.Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

11.Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

12.Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

13.Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згадані положення КУпАП поширюються на відповідача-полліцейського і винесену ним спірну постанову.

14.Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

15.Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.

16.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС).

17.Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

18.Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

19.Відповідно до статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

20.Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (ст. 17 КУпАП).

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (ч. 1 ст. 18 КУпАП).

21.Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР).

21.1.Пунктом 1.10 ПДР передбачено, зокрема:

зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

21.1.1.Відтак суд ретельно перевіряє доводи позивача про перебування його у стані крайньої необхідності з огляду на стан здоров`я і заперечення проти позову що такого стану у позивача не було.

21.2.Водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу (п.п. "б" п. 8.2 ПДР).

22. Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі (п.п. "а" п. 9.9 ПДР).

22.1.У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил (п. 15.14 ПДР).

22.2.Під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація (п. 19.4 ПДР).

22.2.1.Отже, у разі вимушеної зупинки позивача, як водія, через погіршення стану його здоров`я, на який вказує позивач як на підставу вимушеної зупинки, а, відтак відсутність у його діянні встановленого поліцейським порушення ПДР, на керованому ним автомобілі мала б бути увімкнена аварійна світлова сигналізація.

23.Натомість, надані поліцейським 3 відеозаписи, які є додатками до спірної постанови, фіксують зупинку автомобіля позивача без увімкненої аварійної світлової сигналізації у зоні дії забороняючого дорожнього знаку "Зупинка заборонена".

До автомобіля одночасно підходять позивач (водій) і пасажир, кожен має у руці білий пакет середнього кольору. Обоє сідають в автомобіль.

Поліцейський О.Л.Єременко повідомляє позивача про порушення ним вимог дорожнього знаку "Зупинка заборонена" і фіксацію їх спілкування відеозаписом нагрудної камери поліцейського.

На повідомлення поліцейського, що позивач зупинився у зоні дії знаку "Зупинку заборонено" позивач повідомляє, що не бачив знак бо його немає. На пропозицію поліцейського обоє ідуть у напрямку знаку і поліцейський демонструє його позивачеві.

Також відеозапис свідчить про належне і повне роз`яснення поліцейським позивачеві змісту ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, на що отримує ствердну відповідь позивача.

Позивач повідомив, що не надаватиме усних пояснень, складе письмове пояснення власноручно. Це він і зробив. Поліцейський зачитав зміст пояснення і додав його до спірної постанови.

Поліцейський зачитав зміст своєї постанови і роз`яснив порядок сплати штрафу і порядок та строк оскарження постанови. Позивач вказує, що докази надасть у суді і поліцейський зобов`язаний буде доводити свою правоту.

24.Письмове пояснення позивача, яке складено 12.05.2021 для відповідача-поліцейського, вказує на відсутність у діянні позивача складу адміністративного правопорушення. Письмові докази про відсутність порушень позивач надасть у суді.

24.1.1.Отже доказів перебування у стані крайньої необхідності або ж доказів здійснення позивачем вимушеної зупинки не надано ні відповідачеві-поліцейському, ні судові.

25.Суд відхиляє як доказ перебування позивача у стані крайньої необхідності надану ним довідку сімейного лікаря КП "Семенівський центр ПМСД" Т.М.Мазанько від 12.05.2021. Довідка вказує, що позивач звертався в Семенівську АЗПСМ, йому встановлено гіпертонічний криз. Час звернення не зазначений.

Відстань між смт Семенівка і м. Полтава складає близько 140 км, тому навряд чи особа, у якої було констатовано гіпертонічний криз наважиться сісти за кермо автомобіля і проїхати таку відстань. За будь-яких умов таке припущення не є визначальним і не впливає на висновок суду у справі.

25.1.Більш того, із 3-х відеозаписів вбачається, що позивач не перебував у хворобливому стані, не повідомляв поліцейського про погане самопочуття, підвищення тиску тощо, вільно йшов тротуаром і вулицею, спілкувався у спокійному виваженому тоні із поліцейським. Не увімкнув аварійну світлову сигналізацію автомобіля. Повідомив поліцейського що не бачив забороняючий знак, а не вимушено зупинився через погане самопочуття.

25.1.1.Відтак суд робить висновок, що позивачем не обґрунтовано здійснення ним вимушеної зупинки у зоні дії дорожного знаку 3.34 "Зупинку заборонено". Діяння позивача утворює склад встановленого поліцейським-відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідач-поліцейський належним і допустимим засобами доказування довів склад і подію відповідного правопорушення, про що правомірно склав спірну постанову.

Повідомлені позивачем у позові відомості, що він діяв у стані крайньої необхідності, є недостовірними.

Отже, поза розумним сумнівом, відповідачем доведено порушення позивачем згаданих у спірній постанові вимог Правил дорожнього руху, а відтак відповідачем виконано приписи ч. 2 ст. 77 КАС України.

26.Частинами 1, 2 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, у т.ч. частини перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частинами 1, 2 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол (про адміністративне правопорушення) не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 258 КУпАП протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

26.1.Офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП надано у рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015. Так, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

26.1.1.Отже, Конституційний Суд України не вказав на ті обставини, на які позивач посилається у позові - необхідність розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача тільки у будівлі відповідного управління патрульної поліції.

27.Ураховуючи зазначені норми матеріального і процесуального права та надані поліцейським докази, у т.ч. відеофіксацію, суд робить висновок, що відповідачем-поліцейським правомірно зафіксовано порушення позивачем зазначених у спірній постанові Правил дорожнього руху і обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

27.1.Спірні дії і рішення поліцейського-відповідача відповідають приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України, іншим зазначеним вище нормативно-правовим актам, а, відтак, і приписам ч. 3 ст. 2 КАС України.

27.1.1.З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд робить висновок про правомірність дій і рішення відповідача-поліцейського стосовно позивача, які є предметом позовних вимог, та, відповідно, залишає спірне рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

28.У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати 454,00 грн судового збору несе позивач.

Керуючись статтями 2, 72-77, 79, 286, 292-293, 295-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Єременко Олександра Леонідовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4195451 від 12.05.2021, стосовно ОСОБА_1 , - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 21.07.2021.

Суддя В.Ф.Харченко