Справа № 260/1717/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2021 року м. Ужгород№ 260/1717/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, яким просить визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.04.21 року АСВП:65234900

-«Про стягнення виконавчого збору»

-«Про відкриття виконавчого провадження» в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн.

Також просить зупинити виконавче провадження з виконання постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно- Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.04.21 року АСВП:65234900 «Про стягнення виконавчого збору».

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. Фактично судове рішення державним виконавцем примусово виконане не було, державний виконавець не вчинив дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону, отже, у нього були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові. Зважаючи на вищевикладене можна дійти висновку, що для стягнення виконавчого збору з боржника державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Дії виконавця у вигляді відкриття постанови про відкриття виконавчого провадження та процесуальних постанов винесених державним виконавцем не призвели до фактичного стягнення коштів за виконавчим документом.

Крім того, оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі №260/3756/20 зобов`язано виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат (розмір 6800,00 грн.), то виконання вказаного судового рішення має наслідком зміну складу майна боржника (Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради), а також зміну складу майна Стягувача така вимога є майновою.

Відповідачем подано відзив, в якому він висловив заперечення проти позовних вимог і зазначив, що Законом встановлена чітка норма та встановлений розмір стягнення виконавчого збору, незалежно, які саме виконавчі дії були вчинені державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження. Отже, державним виконавцем правомірно та обґрунтовано, у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. На дату відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було законних причин, визначених частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VII, для невиконання обов`язку, передбаченого положеннями даної статті щодо винесення одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення з боржника виконавчою збору, у звязку з чим постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про стягнення виконавчого збору винесені в межах повноважень та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». З аналізу норм законодавства про виконавче провадження вбачається, що стягнення виконавчою збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. При цьому в розумінні положень Закону №1404-У1І1 примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання представники сторін не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Вивчивши матеріали виконавчого провадження АСВП: 65234900 та адмінсправу суд дійшов до наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

16 грудня 2020 року Закарпатським окружним адмінсудом було постановлено рішення № 260/3756/20, згідно якого суд постанови: зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік", з урахуванням раніше виплачених сум.

19 січня 2021 року Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на виконання рішення суду здійснило розрахунок суми доплати рішення № 260/3756/20 , що склало 6800 грн, яки приклало до листа, адресованого Департаменту соцзахисту населення ЗОДА, в якому вказало, що згідно п.п."Б" п.9 ч.1 ст. 87 Бюджетного кодексу України ці кошти виплачуються з Державного бюджету України, у звязку з чим просять виділити та перерахувати кошти на рахунок департаменту в сумі 6800 грн для виплати стягувачу.

02 квітня 2021 року на виконання вищевказаного рішення суду , яке набрало законної сили 15.01.21 року , був виданий Виконавчий лист 260/3756/20, який стягувач має право предявити до виконання до 15 січня 2024 року.

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області заяву про примусове виконання рішення у справі № 260/3756/20 та надав оригінал виконавчого листа, виданий ЗОАС.

22 квітня 2021 року старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Закарпатській області Південно-Західного МУМЮ Гаринець О.І. винесено Постанову ВП № 65234900

про відкриття виконавчого провадження., в якій також зазначено : "Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 24000 гривні."

- про стягнення виконавчого збору в розмірі 24 000 грн.

У Постанові про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначив, що:

- відповідно до ст. 27 Закону за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби справляється виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми , що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи;

- боржнику необхідно виконати рішення суду протягом десяти робочих днів

Вказані постанови були направлені 22.04..2021 року на адресу сторін виконавчого провадження.

07 травня 2021 року боржником на виконання рішення суду на адресу ВПВР УЗПВР у Закарпатській області Південно-Західного МУМЮ було направлено лист,зареєстрований 11 травня 2021 року, в якому вказано, що на виконання рішення суду року ними проведено перерахунок суми грошової допомоги стягувачу в розмірі 6800 грн. та надіслано до Департаменту соціального захисту Закарпатської ОДА.

До даної інформації боржником було додано:

- лист від 18.01.21 року на адресу Департаменту Закарпатської ОДА, який останнім отримано 19.01.2021 року

- розрахунок суми доплати в розмірі 6800 грн. згідно рішення ЗОАС 260/3756/20

Норми права застосовані судом та мотиви суду, з яких суд виходив при постановленні рішення.

Кабінет Міністрів України 19 лютого 2020 р. прийняв Постанову № 112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, в якій зазначено наступне:

-З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Установити, що:

- у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання)....

Судом встановлено, що боржником виплата коштів в розмірі 1638 грн. стягувачу була здійснена в порядку вищевказаної Постанови, що було встановлено судом під час розгляду справи № 260/3756/20 і судом було також встановлено, що позивач-стягувач має право на грошову допомогу у більшому розмірі , а саме: у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а саме: 8190 грн., з урахуванням проведених виплат йому підлягає доплата в розмірі 6800,00 грн. в розмірі.

У відповідності до пп"б" п.9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать серед іншого видатки на: б) державні програми соціальної допомоги (грошова допомога особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, та особам, яким надано тимчасовий захист; компенсації на медикаменти; програма протезування; програми і заходи із соціального захисту осіб з інвалідністю, у тому числі програми і заходи Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю; відшкодування збитків, заподіяних громадянам; заходи, пов`язані з поверненням в Україну кримськотатарського народу та осіб інших національностей, які були незаконно депортовані з України, та розміщенням іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України; щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань; довічні державні стипендії; кошти, що передаються до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; програми соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інші види цільової грошової допомоги, встановлені законом).

Положенням про департамент соціальної політики Ужгородської міської ради встановлено наступне:

- Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (далі - департамент) є виконавчим органом міської ради, утворюється міською радою, підзвітній та підконтрольний міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові та заступнику міського голови відповідно до розподілу повноважень, а з питань здійснення делегованих повноважень - відповідним органам виконавчої влади.

Департамент у своїй діяльності керується Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Європейською хартією місцевого самоврядування, міжнародними договорами та правовими актами, ратифікованими Верховною Радою України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу» та іншими законами України з питань організації діяльності органів місцевого самоврядування, у сфері соціального захисту населення, постановами Верховної Ради України, актами Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями міської ради і виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, даним Положенням та іншими нормативними актами.

Департамент має самостійний баланс, є головним розпорядником коштів.

Департамент є неприбутковою організацією, якій забороняється проводити розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед замовників (учасників), працівників (крім оплати їх праці, нарахування єдиного соціального внеску). Доходи (прибутки) департаменту використовуються виключно для фінансування видатків на утримання департаменту, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених цим положенням.

Судом встановлено , що виплата грошової допомоги пільговим категоріям громадян до 05 травня - це делеговані повноваження Департаменту Міністерством соціальної політики Мінсоцполітики та відповідно їх Управліннями при ОДА.

Згідно п.41 ч.4 Положення про Міністерство соціальної політики України ( затв. ПКМУ від 17 червня 2015 р. № 423) організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Положенням Про Департамент соцзахисту Закарпатської ОДА, (затв. Розпорядженням голови державної адміністрації 04.06.2020 № 290) встановлено повноваження Департамент соцзахисту Закарпатської ОДА, зокрема:

-Організовує виконання Конституції і законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства соціальної політики України та здійснює контроль за їх реалізацією.

-забезпечує організацію виплати разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, „Про жертви нацистських переслідувань,

Судом встановлено, що на рахунку боржника- Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради відсутні кошти для виплати по вказаній бюджетній програмі, а боржник на виконання рішення суду здійснив розрахунок, який направив в порядку Постанови КМУ № 112 лист Департаменту соцзахисту Закарпатської ОДА з проханням виділити та перерахувати суму згідно судових рішень.

Отже, судом встановлено, що боржник провів всі дії для виконання рішення суду в десятиденний термін, про що його було зобовязано відповідачем.

Водночас, про вказані дії боржником на виконання рішення суду, сам боржник стягувача не повідомив, про що також і не було інформації у державного виконавця, у звязку з чим відповідачем правомірно було відкрито виконавче провадження у відповідності до ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження" .

Згідно статті 27 ЗУ "Про виконавче провадження ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Законом України "2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" , який набув чинності 28.08.2018 року були несені зміни у вказану статтю, а саме:

- у статті 27:у частині другій слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінити словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів";

частину четверту викласти в такій редакції:

"4. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, посилання позивача на те, що постанова про стягнення виконавчого збору може бути винесена тільки в разі фактичного виконання рішення є помилковим.

Щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24 000 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідач проводячи виплату позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня діяв всупереч норм ст. 12 Закону № 3551-XII, оскільки виплатив таку у розмірі 1390,00 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, чим порушив право позивача на належне соціальне забезпечення.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини").

Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Отже, разова грошова допомога учасникам бойових дій є доходом та власністю в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підпадає під захист, гарантований цією статтею.

18 червня 2020 року ЄСПЛ постановив РІШЕННЯ Справа «Шебалдіна проти України» (Заява № 75792/11), де констатував:

Суд повторює, що держава на власний розсуд встановлює, які пільги виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Проте після набуття чинності положення законодавства, яке передбачає виплату певних пільг, має розглядатись як таке, що формує для осіб, якими дотримано його вимог, майнове право, що гарантується статтею 1 Першого протоколу (див. рішення у справі «Белане Надь проти Угорщини» [ВП] (Belane Nagy v. Hungary) [GC], заява № 53080/13, пункт 82, від 13 грудня 2016 року), і поки таке положення є чинним, органи державної влади не можуть умисно відмовляти в їхній виплаті (див. рішення у справі «Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), заява № 63134/00, пункт 23, від 08 листопада 2005 року, та «Сук проти України» (Suk v. Ukraine), заява № 10972/05, пункт 23, від 10 березня 2011 року).

Отже, сам суд у рішенні, яке знаходиться на виконанні у державного виконавця, що виніс оскаржувані постанови, констатував, що вимога позивача і стягувача у виконавчому провадженні є майновою вимогою, а тому до питання щодо стягнення виконавчого збору у даній справі підлягає застосуванню ч.2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" а саме:

-Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Адмінсуд не має повноважень щодо стягнення якихось грошових коштів з субєкта владних повноважень, оскільки керується вимогами ст.245 КАСУ (Повноваження суду при вирішенні справи):

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

3. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

4. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У відповідності до вищенаведеної норми , адмінсуд може постановити рішення про "стягнення" виключено тільки у випадку стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Рішення № 260/3756/20 хоча не містить у резолютивній частині слово "стягнення", однак це не виключає "майновий" характер вимоги, яка може звучати по-різному, оскільки адмінсуд не обмежений при постановленні рішення відповідними способами захисту, які він вважає правильним та ефективним при викладенні резолютивної частини.

Частина 2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження " містить види способів отримання коштів стягувачем, а відсутність вказівки щодо "зобовязати перерахувати, виплатити тощо" не свідчить , що дані вимоги є немайновими.

Застосування законодавцем у частині 3 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження " словосполучення "рішення немайнового характеру " свідчать саме про те, що вимоги не стосуються ні коштів, ні майна стягувача, а тому застосування даної частини 3 до боржника -є неправильними і не відповідає ні практиці ЄСПЛ, ні чинному національному законодавству.

Отже, відповідачем при винесенні оскаржуваних постанов помилково застосовано ч.2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження",а не ч.2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", що свідчить про їх незаконність, а тому такі підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача-боржника про зупинення виконавчого провадження така задоволенню не підлягає у звязку з відсутністю таких повноважень суду в межах статті 287 КАСУ.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.04.2021ВП № 65234900 «Про стягнення виконавчого збору» в частині суми виконавчого збору в розмірі 24000 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 22.04.2021ВП № 65234900 : «Про відкриття виконавчого провадження» в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн.

В решті позовних вимог -відмовити.

Рішення можу бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова