Справа № 280/6783/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2021 року м. Дніпросправа № 280/6783/20

головуючий суддя І інстанції Стрельнікова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року в адміністративній справі №280/6783/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису від 24.06.2020 №ЗП9732/574/АВ/П.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" було залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" , звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірний припис був прийнятий відповідачем протиправно, оскільки перевірка, за результатом якої був прийнятий останній, була проведена на підставі Порядку № 295, яка була визнана нечинною в судовому порядку. Крім того, остання була проведена без присутності уповноваженої особи.

Головним управління Держпраці у Запорізькій області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 17.06.2020 на підставі наказу №739 ГУ Держпраці у Запорізькій області про проведення заходу державного нагляду (контролю) було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ПрАТ «Петромихайлівське» з питань додержання законодавства про працю у термін по 30.06.2020 (а.с.25), оформлено направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) №645 від 17.06.2020 року (а.с.25 зворотній бік).

За результатами інспекційного відвідування уповноваженими особами відповідача 24.06.2020 складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЗП 9232/574/АВ від 24.06.2020, згідно з Розділом ІІІ якого виявлено, зокрема наступне порушення: ч. 3 ст. 43 117 КЗпП України; п. 4.2. Інструкції № 58; ч. 1 ст. 116 та ч. 1 ст.117 КЗпП України (а.с.11-13, 27-29) .

24.06.2020 уповноваженою особою відповідача винесено Припис про усунення виявлених порушень №ЗП 9232/574/АВ, яким зобов`язано усунути виявлені в ході інспекційного відвідування порушення (а.с.14-16).

Акт інспектування та припис отримано позивачем 24.06.2020.

Не погоджуючись з прийнятим приписомТОВ «Петромихайлівське», листом від 25.08.2020, направило скаргу Голові державної служби України з питань праці з проханням скасувати припис, як незаконний ( а.с18-22-24).

Листом від 07.09.2020 № 6182/2.1/3.3-20 Державна служба України з питань праці повідомила про неможливість скасування припису у зв`язку з відсутністю повноважень. В своєму листі Державна служба України з питань праці посилалась на те, що, на теперішній час, відсутній нормативно-правовий документ, який регламентує порядок проведення заходів контролю за додержанням законодавства про працю, крім питань виявлення неоформлених трудових відносин. Тому треба керуватись нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності. Відповідно до ст. 7 наведеного Закону розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до суду ( а.с.25).

Не погоджуючись з прийняттям наведеного припису, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачений законодавством України, а тому прийнятий припис є правомірним.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон України №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону України №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі, органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закон України №877-V у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закон України №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закон України №877-V розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки.

Як вбачається зі змісту спірного припису про усунення виявлених порушень від 24.06.2020 року № ЗП 9732/574/АВ/П, останній був прийнятий, зокрема на підставі п. 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, завтердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, яка регламентує порядок проведення перевірки та право контролюючого органу на прийняття відповідного припису.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що наведена постанова Кабінету Міністрів України була оскаржена в судовому порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року в адміністративні справі № 826/8917/17 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лігал Сервіс Груп», фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 були задоволені.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лігал Сервіс Груп», фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак, починаючи з 14.05.2019 року у органів Держпраці, при здійсненні контролюючих функцій, відсутні правові підстави для застосування приписів постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295.

З огляду на наведене, прийняття відповідачем спірного припису 24.06.2020 року на підставі приписів постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 є протиправним та зумовлює необхідність його скасування.

При цьому, що стосується посилань відповідача на допущення технічної описки у спірному приписі в частині посилань на п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положення вказаної статті фактично визначають критерії правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку, за відсутності рішень, які б вносили виправлення у спірний припис в частині підстав його прийняття, правові підстави вважати, що посилання на п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 є технічною опискою, у колегії суддів, відсутні, що зумовлює недотримення відповідачем при прийнятті останнього приписів ст. 2 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин, інші доводи апеляційної скарги до уваги колегією суддів не приймаються, тому як останні не мають правового значення для правильного вирішення спору.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів апеляційного суду виходить з приписів ст. 139 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року в адміністративній справі №280/6783/20 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис від 24.06.2020 №ЗП9732/574/АВ/П, прийнятий Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Петромихайлівське" судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 2102.00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3405.00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова