Справа № 946/5845/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 946/5845/20
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради у вигляді листа про відмову у виплаті ОСОБА_2 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року за №971/1 від 12 травня 2020 року; визнати протиправними та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради від 07 травня 2020 про відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям, згідно з яким утворилась переплата по виплаті державної соціальної допомоги ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року у розмірі 1940,00 грн.; зобов`язати Управління соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому розглянути заяву та відновити ОСОБА_2 виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвалідом II групи, що підтверджується довідкою Одеської психіатричної медико-соціальної експертної комісії №035807.

Був одружений з ОСОБА_2 та має двох дітей, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 06.04.2018 р.

31 серпня 2020 року Ізмаїльським міськрайонним судом було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_2 , справа №1510/8563/12.

На підставі заяви від 13 вересня 2019 року та наданих ОСОБА_2 документів, відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

В подальшому, 12 травня 2020 року ОСОБА_2 було відмовлено в наданні соціальної допомоги починаючи з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року з підстав подання недостовірних відомостей, що вплинули на визначення розміру допомоги.

07 травня 2020 року Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради надіслано ОСОБА_2 повідомлення про необхідність відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям, згідно з яким утворилась переплата по виплаті державної соціальної допомоги за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року у розмірі 1940,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право звернення до суду з даним позовом належить саме ОСОБА_2 як отримувачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та на яку покладено обов`язок відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям, а не позивачу, який за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям до відповідача не звертався.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" (далі Закон) передбачено, що:

- державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї;

- сім`я - особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні та усиновлені діти зазначених осіб віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим, за умови що такий період не перевищує чотири місяці) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом із батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їхньому утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і доглядає за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю та не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Відповідно до ст.3 Закону право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом (ст.5 Закону).

Згідно з п.2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24 лютого 2003 року №250 (далі Порядок), Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

З аналізу наведеного можна дійти висновку, що суб`єктом отримання вказаної державної соціальної допомоги є саме малозабезпечена сім`я, при цьому вигодонабувачем від отримання такої допомоги є як окремий її член, так і сім`я в сукупності.

Дійсно, Закон передбачає при організації виплати допомоги такого суб`єкта, як «уповноважений представник сім`ї», водночас, з огляду на вищевказане, така особа не є єдиним отримувачем допомоги, а є особою, яка безпосередньо здійснює певні процедури для забезпечення фактичної можливості отримання допомоги всією сім`єю, оскільки «малозабезпечена сім`я», як суб`єкт, не має тієї фізичної здатності, яку має конкретна особа.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача, як особи, яка є одним з отримувачів спірної допомоги, повноважень на звернення до суду в даному випадку.

Колегія суддів зазначає, що факт розірвання 31 серпня 2020 року Ізмаїльським міськрайонним судом шлюбу між ОСОБА_2 та позивачем в даному випадку не має жодного значення, оскільки згідно статті 1 Закону жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю та не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей, є також сім`єю; при цьому, відповідачем не доведено відсутність факту проживання ОСОБА_2 та позивача однією сім`єю.

Більш того, на момент прийняття відповідачем спірного рішення у травні 2020 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , а отже це рішення мало вплив на його права щодо вказаної державної соціальної допомоги.

Стосовно самої спірної допомоги колегія суддів зазначає таке.

Так, зазначаючи про необхідність повернути переплачену суму допомоги, відповідач посилався (а.с.11) на п.28 Порядку.

Відповідно до п.28 Порядку якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

З наведеного вбачається, що обов`язок по сплаті надміру виплачених коштів у сім`ї виникає у випадку приховування або навмисного поданння недостовірних даних про її доходи та майновий стан, що вплинуло саме на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, тобто законодавство передбачає вчинення вказаних дій (приховування та поданння недостовірних даних) сім`єю саме на стадії призначення спірної допомоги.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається приховування або навмисного поданння недостовірних даних про доходи ОСОБА_2 станом на час подання документів для призначення допомоги - 13 вересня 2019 року, при цьому в декларації про доходи та майновий стан (а.с.9) для призначення допомоги дружиною позивача було зазначено доходи саме за минулий час, а саме з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року, в той час як виплата від благодійного фонду відбулась (за посиланням позивача, які не було спростовано відповідачем) 30 вересня 2019 року.

В той же час, про вказані виплати від благодійного фонду дружиною позивача було зазначено в наступній декларації від 25 березня 2020 року, що не спростовано відповідачем та свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 недобросовісності при отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

З аналізу наведеного вбачається наявність правових підстав для скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради у вигляді листа про відмову виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та рішення про відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з метою належного, ґрунтовного та в межах діючого законодавства, захисту прав позивача, зокрема, та його сім`ї взагалі, як отримувачів спірної допомоги, слід зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради саме розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року, оскільки отримання доходу від благодійного фонду може вплинути на подальше призначення спірної державної допомоги, зокрема, в частині її розміру.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради у вигляді листа про відмову у виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року за №971/1 від 12 травня 2020 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради від 07 травня 2020 року про відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям, згідно з яким утворилась переплата по виплаті державної соціальної допомоги за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року у розмірі 1940,00 грн..

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.