Справа № 300/2576/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2021 р. справа № 300/2576/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 143 624,32 грн., -
02.06.2021 Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" (далі відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 142 512,82 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративного господарських санкцій в розмірі 1 111,50 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, не сплатив адміністративно-господарські санкції за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте ним у 2020 році в розмірі 142 512,82 грн. та пеню нараховану за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 1 111,50 грн. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 143 624,32 грн.,
07.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
22.06.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням у ньому на відповідні норми права та твердження. Зазначив, що вжито всі передбачені законом та нормативно-правовими актами заходи для виконання 4% нормативу по працевлаштуванню інвалідів та працевлаштування 1 (одного) інваліда, а тому підстави для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій відсутні, що підтверджується поданими суду доказами. У зв`язку з наведеним просив у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (а.с.15-32).
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яке здійснює господарську діяльність та використовує найману працю.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстріу юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності відповідача є: 59:11 виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм (основний), 60:10 діяльність у сфері радіомовлення, 60:20 діяльність у сфері телевізійного мовлення, 73:11 рекламні агенства, 73:12 посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації (а.с.33).
Відповідач, на виконання вимог частини 9 статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, подав до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2020 рік, згідно якого середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу Івано-Франківського міського комунального підприємства "Вежа" становила 39 осіб, фонд оплати праці штатних працівників становив 5 558 000,00 грн. в рік, середньорічна заробітна плата штатного працівника 142 512,82 грн.
Із вказаного Звіту вбачається, що кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, для відповідача становила 2 особи, однак відповідачем працевлаштовано 1 особу, якій відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (а.с.5).
Відповідно до розрахунку щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративного-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2020 рік становила 39 чоловік; кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, відповідно до 4% нормативу, становила 2 особи; кількість незайнятих робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів 1 особа; фонд оплати праці штатних працівників становив 5 558 000,00 грн. в рік; середня річна заробітна плата штатного працівника відповідача становила 142 512,82 грн.; сума адміністративно-господарських санкцій становить 142 512,82 грн. Пеня, нарахована за несвоєчасну сплату адміністративного-господарських санкцій, становить 1 111,50 грн.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені Законом України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2020 році для відповідача складав два штатні працівники.
Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Згідно вказаного порядку роботодавці реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб підприємців. Для реєстрації, пунктом 3 вказаного Порядку встановлено обов`язок роботодавців подати (надіслати рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінпраці.
Також, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно якого, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Крім того, Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування передбачає, обов`язок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів.
Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" №5067 (далі - Закон № 5067) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.
На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону №5067 наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)". В контексті прийнятого Закону №5067 та затвердженого Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми №3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування передбачають собою: виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць; створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів; звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів; забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.
Суд встановив, що у зв`язку із наявністю на підприємстві відповідача вакантної однієї посади «художник-графік», створеної для працевлаштування інваліда, 15.01.2020 та 11.06.2020 генеральним директором Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" Зень Т.В. на виконання вимог Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні подано до Івано-Франківського міського центру зайнятості інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН за посадою «художник-графік» (а.с.20, 21).
При цьому суд зазначає, що періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Відтак, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа №806/1368/17.
Крім того, згідно ефірних довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК 3-Студія» від 17.03.2020 та від 10.09.2020, на каналі «ТРК 3-Студія» м. Івано-Франківськ, протягом 25 лютого2020 року 6 березня 2020 року транслювалося оголошення відповідача по 5 виходів в робочі дні о 07:25 год, 07:55 год, 08:25 год, 19:25 год, 20:25 год. та протягом 26 серпня 2020 - 4 вересня 2020 року - по 4 виходи щодня о 07:55 год, 08:55 год, 19:55 год, 20:55 год. про запрошує на посаду художника графіка інваліда, який не досяг пенсійного віку (а.с.22, 23).
Також, оголошення відповідача про прийом на роботу художника-графіка з інвалідністю транслювалося в ефірі радіо "Вежа" 107 FM та телеканалу "Вежа" по 80 виходів тривалістю 30 секунд у період з 11.05.2020-20.05.2020 та з 09.11.2020-18.11.2020, що підтверджується ефірними довідками від 21.05.2020 та від 19.11.2020 (а.с.24, 24).
Відповідно до частини першої статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.
Частиною другою статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Згідно з частиною четвертою статті 20 даного Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
Таким чином, передбачена частиною першою статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або 1) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів, або 2) у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої та п`ятої статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.
Як уже встановлено судом, що відповідач повідомляв Івано-Франківський міський центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів, вказаний центр зайнятості мав можливість у 2020 році направляти відповідних осіб для подальшого працевлаштування.
Також, відсутні докази безпідставної відмови інвалідам, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування. Доказів протилежного ні позивачем, ні Івано-Франківським міським центром зайнятості суду, ні інвалідом, який звернувся до відповідача із заявою про працевлаштування та якому було відмовлено, суду не подано.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем вжито усі необхідні заходи для виконання встановленого Законом України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні 4% нормативу по працевлаштуванню інвалідів, причиною невиконання відповідачем у 2020 році нормативу по працевлаштуванню одного інваліда була відсутність достатньої кількості інвалідів на ринку праці, а не протиправна бездіяльність Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа", а тому застосування до нього адміністративно-господарських санкцій та стягнення пені є безпідставним.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Щодо стягнення з позивача на користь Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно частиною 3 статті 134 цього Кодексу для цілей витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2).
Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги за №Ю-14/06/21 від 16.06.2021, рахунку-фактури №18/06 від 16.06.2021, акту наданих послуг від 18.06.2021 на суму вартості наданих послуг 5 000,00 грн., платіжного доручення №174 від 18.06.2021 (а.с.26-27, 28, 29, 30).
Суд зазначає, що згідно пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Договору про надання правової (правничої) допомоги за №Ю-14/06/21 від 16.06.2021, укладеного між адвокатських бюро «Андрія Устінського» в особі керуючого бюро Устінського Андрія Вікторовича та Івано-Франківським міським комунальним підприємством телерадіокомпанія "Вежа" в особі генерального директора Зень Тараса Богдановича (клієнт) за надання адвокатським бюро клієнту правової (правничої) допомоги в суді першої інстанції клієнт сплачує фіксований гонорар у розмірі 5 000,00 грн. Гонорар сплачується на підставі виставленого адвокатським бюро рахунку. Оплата надання правової допомоги здійснюється клієнтом самостійно, шляхом безготівкового перерахунку визначеного рахунком гонорару протягом п?яти календарних днів з моменту виставлення рахунку (а.с.26-27).
Згідно акту наданих послуг від 18.06.2021 загальна вартість наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги становить 5 000,00 грн. Розрахунок розміру винагороди за надані послуги адвокатським бюро складено на підставі наступного обсягу наданих послуг, а саме: вивчення позовної заяви Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та доданих до неї доказів, вивчення законодавчої бази, проведення зустрічі з клієнтом для узгодження правої позиції 4 год.; написання відзиву на позовну заяву 4год. (а.с.29).
Адвокатським бюро на виконання умов пункту 4.3 Договору від 16.06.2021 виставлено клієнту рахунок-фактуру №18/06 від 16.01.2021 на суму 5 000,00 грн. (а.с.28).
У підтвердження сплати Івано-Франківським міським комунальним підприємством телерадіокомпанія "Вежа" вказаних коштів у сумі 5 000,00 грн. відповідачем подано суду копію платіжного доручення №174 від18.06.2021 (а.с.30).
Позивачем не подано суду клопотання в порядку частини 6 статті 134 КАС України.
За таких обставин, в силу приписів частини 5 статті 139 КАС України на користь Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" за рахунок бюджетних асигнувань позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Івано-Франківського міського комунального підприємства телерадіокомпанія "Вежа" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 143 624 (сто сорок три тисячі шістсот двадцять чотири) гривні 32 копійки - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (індекс 76007, вулиця Гуцульська, будинок 9, місто Івано-Франківськ, );

відповідач - Івано-Франківське міське комунальне підприємство телерадіокомпанія "Вежа" (індекс 76018, вулиця Галицька, будинок 22, м. Івано-Франківськ, ).

Суддя Главач І.А.