Справа № 520/8605/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22 липня 2021 р. справа № 520/8605/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, Акціонерне товариство "Східно-Український банк "Грант" (далі за текстом - заявник, платник, Товариство, АТ), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання бездіяльності Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, щодо не списання податкового боргу Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" () з орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території ВЕЗ Крим за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, вул. Косіцького, 23, в загальній сумі 145.623,80грн., нарахованій за період з 1 березня 2014 по 31 грудня 2014 року, - протиправною; 2) зобов`язання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, списати та виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) податковий борг Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" () з орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території ВЕЗ Крим за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, вул. Косіцького, 23, в загальній сумі 145 623,80 грн., нарахованій за період з 1 березня 2014 по 31 грудня 2014 року.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що відповідачем безпідставно не списано та не виключено з інтегрованої картки платника податковий борг з орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території ВЕЗ Крим за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, вул. Косіцького, 23, в загальній сумі 145 623,80 грн., нарахованій за період з 1 березня 2014 по 31 грудня 2014 року.

Відповідач, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (далі за текстом - контролюючий орган, владний суб`єкт, адміністративний орган, ГУ, Управління; орган публічної адміністрації), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що списання безнадійного податкового боргу з Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" порушує норми чинного законодавства та є дискреційними повноваженнями контролюючого органу.

Відзив на позов надійшов до суду 17.06.2021 року.

У відповіді на відзив заявник посилався на безпідставність та необґрунтованість доводів контролюючого органу про відсутність підстав для списання спірного податкового боргу.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник пройшов визначену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, унаслідок чого набув правового статусу резидента України - юридичної особи приватного права.

За умовами Договору оренди земельної ділянки від 22.06.2004р., укладеного між Євпаторійською міською радою та Акціонерним Східно-Українським банком «Грант» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Східно-Український банк "Грант"), Євпаторійська міська рада у якості орендодавця, передала Товариству у кості орендаря в строкове платне користування земельну ділянку з міських земель, яка є комунальною власністю та зареєстрована за Євпаторійською міською Радою за кадастровим номером - 01:10900000:00:010:010, за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, місто Євпаторія, вул. Косіцького 23, загальною площею 2.617,25 кв.м., для використання у комерційних цілях.

На указаній земельній ділянці знаходиться 2-х поверхова будівля банку, каналізація, водопровід, лінії енергозабезпечення і радіо телефонізація (розділ «Об`єкт оренди» вказаного Договору).

Право власності Товариства на зазначену нежитлову будівлю, загальною площею 328,0кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджувалося Свідоцтвом про право власності на нежилу будівлю від 14.02.2001 року, виданим Виконавчим комітетом міської ради міста Євпаторія Автономної Республіки Крим на підставі Рішення Євпаторійського міськвиконкому № 533 від 29.12.2000 року. Право власності на будівлю зареєстровано за Товариством в Євпаторійському міжміському бюро реєстрації та технічної інвентаризації 14.02.2001 року та записано в реєстрову книгу номер: 5 за реєстровим номером: 848.

28.01.2014 року Товариством було подано до Євпаторійської ОДПІ ГУ Міндоходів в Автономній Республіці Крим Податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, в якій Товариством самостійно задекларовано до сплати податкове зобов`язання з орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 2617,25 кв.м., за кадастровим номером: 01:10900000:00:010:010, за місцезнаходженням: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, вул. Косицького, 23, за 2014 рік у загальному розмірі 174 748,56 грн., з щомісячною сумою орендної плати - 14 562,38 грн.

За січень та лютий 2014 року Товариство сплатило орендну плату за означену вище земельну ділянку в загальній сумі 29.124,76 грн. на рахунки Управління казначейства у м. Євпаторії.

Обставини виконання податкового обов`язку підтверджуються платіжними дорученнями № 01 від 10.02.2014р. та № 07 від 07.03.2014 р.

За березень та квітень 2014 року орендна плата за користування даною земельною ділянкою в загальній сумі 29.124,76 грн. була сплачена Товариством на рахунки УДКСУ у м. Харкові, за місцем реєстрації заявника, як платника податку, у зв`язку з тимчасовою окупацією території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і неможливістю перерахування орендної плати до УК у м. Євпаторії.

Обставини виконання податкового обов`язку підтверджуються платіжними дорученнями № 03АРК-Евп від 30.04.2014 р. та № 08АРК-Евп від 20.05.2014 р.

З 01.05.2014р. орендну плату за означену вище земельну ділянку Товариство не здійснює, що зазначено у тексті позову.

Сума орендної плати в загальному розмірі 29.124,76грн. за 01.03.2014р.-30.04.2014р., обліковувалася ГУ ДПС у Харківській області (Шевченківський район м. Харкова) за Товариством, як переплата по орендній платі за землю, та в подальшому була направлена ГУ ДПС у Харківській області (Шевченківський район м. Харкова) до бюджету, в рахунок сплати інших податкових зобов`язань Товариства, за його заявою.

Сума податкового боргу заявника з орендної плати за землю, яка обліковується у Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (м. Євпаторія), за період з 01.03.2014р.-31.12.2014р. складає - 145.623,80грн.

Усі перелічені вище обставини учасниками справи не заперечуються, підтверджуються приєднаними до справи копіями документів.

03.06.2014р. Спостережною Радою Товариства було прийнято рішення про припинення діяльності відділення № 25 Товариства у м. Євпаторія шляхом його ліквідації (Протокол № 11 від 03.06.2014 р.) внаслідок тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

На підставі цього ж рішення, прийнятого Спостережною Радою ПАТ «БАНК «ГРАНТ», Управлінням Національного Банку України в Харківській області дане відділення було виключено з Державного реєстру банків України, згідно повідомлення від 16.06.2014р. за вих. № 15-148/7524.

У подальшому, нежитлова будівля номер 23, загальною площею 328,0 кв.м., що розташована на означеній вище орендованій земельній ділянці в Автономній Республіці Крим, місті Євпаторія по вулиці Косіцького, була Товариством продана (відчужена) іншій особі, на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Т.П. 13.06.2014 року за реєстр. № 3394, 3395.

09.02.2021 року заявник звернувся до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом за вих. № 389/13-1 щодо списання вказаного вище податкового боргу з орендної плати за земельну ділянку, розташовану в м. Євпаторія Автономної Республіки Крим.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі своїм листом від 15.02.2021 року за вих. № 3179/6/21-22-04-02-08 повідомило Товариство про направлення листа до ДПС України про надання роз`яснення щодо можливості проведення операцій з коригування ІКП платника, відкритої за наявними об`єктами оподаткування на території АР Крим та м. Севастополь по загальнодержавному податку, до зменшення самостійно визначених платником податкових зобов`язань за період окупації, або надання інформації про відкриття рахунків (із зазначенням їх реквізитів) для повідомлення платникам та погашення ними несплачених за період окупації АР Крим податкових зобов`язань по загальнодержавних податках, які з 01.01.2015 включені до складу місцевих податків і зборів.

Заявник повторно звернувся до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з листом від 01.03.2021 року за вих. №585/13-1, з метою вирішення даного питання.

У відповідь на повторне звернення Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом від 18.03.2021 року за вих. №5671/6/21-22-04-02-08 повідомило, що на даний час Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не отримано роз`яснень ДПС України щодо можливості проведення операцій з коригування ІКП платника, відкритої за наявними об`єктами оподаткування на території АР Крим та м. Севастополь по загальнодержавному податку, до зменшення самостійно визначених платником податкових зобов`язань за період окупації.

Отже, фактично списання податкового боргу заявника з плати за вказану вище земельну ділянку, в сумі 145.623,80грн. за період 01.03.2014р.-31.12.2014р. з боку контролюючого органу не відбулось.

Не погодившись із правомірністю волевиявлення адміністративного органу з приводу вжиття заходів до списання податкового боргу як безнадійного, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті і перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб`єкта, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

Так, за визначенням п. 36.1 ст. 36 названого кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Суд вважає, що за приписами ст. 22 Податкового кодексу України правовою підставою для виникнення податкового обов`язку є існування у відносинах за участі конкретної особи об`єкта оподаткування, а документальною підставою є або самостійне декларування такою особою податкового обов`язку у порядку ст.ст.46, 49, 50 Податкового кодексу України шляхом подання податкової декларації (розрахунку), або винесення контролюючим органом відповідних податкових повідомлень - рішень у порядку ст.ст.54, 58 і 113 Податкового кодексу України.

Суд відмічає, що суспільні відносини з приводу справляння орендної плати за земельні ділянки регламентовані, насамперед, приписами Закону України від 06.10.1998р. №161-XIV Про оренду землі (далі за текстом - Закон України №161-XIV), Земельного кодексу України, ст.287 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Закону України №161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст. 21 Закону України №161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Тобто, оренда плата за землю справляється за фізичне користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі .

Відповідно до п.287.4 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У розумінні п.п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, за правовою суттю податковий борг є арифметичним значенням грошового еквіваленту невиконаного особою податкового обов`язку.

У відзиві на позов контролюючий орган визнає, що сума у розмірі 145.623,80грн., нарахована за період з 01.03.2014р.-31.12.2014р. значиться за платником у якості невиконаного податкового обов`язку, тобто боргу.

При цьому, контролюючий орган посилається на відсутність визначеного чинним законодавством порядку списання вказаного податкового боргу.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.101.1 ст.101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, а у силу п.п.101.2.3 цієї ж статті названого кодексу під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу; у силу п.п.101.2.4 цієї статті - податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Таким чином, у якості безнадійного податкового боргу може бути кваліфікований невиконаний приватною особою податковий обов`язок, відносно якого збіг строк давності.

Окрім того, у якості безнадійного податкового боргу може бути кваліфікований невиконаний приватною особою податковий обов`язок, відносно якого існує причина у вигляді нездоланної дії непереборних факторів, котрі не могли бути відвернуті завдяки внутрішній волі приватної особи та її фізичним чи організаційно-правовим зусиллям.

Відповідно до п.101.5 ст.101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилом ст.102 Податкового кодексу України строк давності у податкових правовідносинах складає за загальним правилом 1095 днів.

У даному випадку строк давності відносно податкового обов`язку заявника з орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 145.623,80грн. за період з 01.03.2014р.-31.12.2014р. за правилом ст.102 Податкового кодексу України (1095 днів) сплинув із закінченням календарної дати - 31.12.2017р., тобто 01.01.2018р.

Вирішуючи спір по суті, суд також бере до уваги, що відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. № 1207 (далі - Закон № 1207), територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою територією України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 р.

Спеціальним законом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України та створює вільну економічну зону «Крим», є Закон України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014р. №1636-VІІ (далі за текстом - Закон України № 1636).

Пунктом 26 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПКУ) встановлено: «На період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України»».

Згідно підпункту 1 пункту 12.3. статті 12 Закону України № 1636, загальнодержавні податки і збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, статтею 271 Митного кодексу України, єдиний внесок, встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, справляння якого здійснюється відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", не справляються з доходів, отриманих юридичними особами (їх відокремленими підрозділами) та фізичними особами на тимчасово окупованій території, операцій та/або з інших об`єктів оподаткування (в томучислі об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням) на тимчасово окупованій території.

Особи, які перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя на початок тимчасової окупації, звільняються від обов`язку подання до контролюючих органів декларацій (крім митних декларацій), звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів протягом строку такої тимчасової окупації та після її завершення.

За підпунктом 11 пункту 12.3. статті 12 Закону України № 1636, до платників податків, які станом на початок тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, не застосовуються починаючи з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому розпочалася тимчасова окупація, фінансові та штрафні санкції за порушення вимог порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій (податкової звітності) та повноти сплати сумподатків і зборів.

Відповідно до підпункту а) пункту 15.1. ст. 15 Закону України № 1636, будь-якій юридичній особі - резиденту України, яка змінює (змінила) своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України списуєтьсяподатковий борг, суми розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань за будь-якими податками (зборами, обов`язковими платежами), що виникли з моменту тимчасової окупації.

Частиною 1 ст.206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

У розумінні ч.3 ст.78 КАС України суд вважає загальновідомими обставини того, що з 20.02.2014р. резиденти України втратили право легального використання матеріально-технічних ресурсів, розміщених на території Автономної Республіки Крим як частини адміністративно-територіального устрою України.

Продовжуючи вирішення спору, суд відмічає, що відносини з обліку контролюючими органами стану виконання суб`єктами права податкового обов`язку та публічного обов`язку з оплати ЄСВ в частині проведених розрахунків унормовані приписами ст.ст.71-74 Податкового кодексу України та деталізовані приписами Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021р. №5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.03.2021р. за №321/35943), а раніше Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422, зареєстрований в міністерстві юстиції України 20.05.2016р. за №751/28881) та Інструкції про порядок нарахування і справи єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 07.05.2015р. №508/26953).

Так, відповідно до п.71.1 ст.71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

За правилом п.74.3 ст.74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

У свою чергу відносини з приводу списання контролюючими органами безнадійного податкового боргу, котрий обліковується у відкритих на ім`я платників особових рахунках/інформаційних картках платника деталізовані положеннями Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків (затверджений наказом міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. №577, зареєстрований в міністерстві юстиції України 31.10.2013р. за №1844/24376; далі за текстом Порядок №577).

Так, за п.п.3 п.2.1 Порядку №577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

За п.п.4 п.2.1 Порядку №577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Суд погоджується із доводами контролюючого органу про те, що чинним законом України не визначено окремого порядку списання у якості податкового боргу тих податкових обов`язків резидентів України, котрі залишились невиконаними через події лютого 2014р. на території АРК як адміністративно-територіальної одиниці устрою України і існують понад 1095 днів.

Проте, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли відомості інформаційної картки платника податків повинні містити виключно достовірну інформацію про стан виконання податкового обов`язку, а усунення з ІКП дефектів у вигляді недостовірної чи неповної інформації про стан виконання податкового обов`язку може відбуватись контролюючим органом як за процедурою ст.101 Податкового кодексу України, так і за процедурою виключення з ІКП певних відомостей у ручному режимі за процедурою п.4 ч.3 ст.10 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що сума несплаченої заявником орендної плати за фізично неможливе користування земельною ділянкою комунальної власності на території м.Євпаторія Автономної Республіки Крим у розмірі 145.623,80 грн. за період 01.03.2014р.-31.12.2014р., має ознаки безнадійного податкового боргу як за критерієм закінчення спливу строку давності, так і за критерієм виникнення унаслідок дії форс-мажорних обставин, а та підлягає списанню в окремому порядку шляхом виключення із відомостей інтегрованої картки платника податків із податку на землю.

Вимога про підтверження у даному конкретному випадку загальновідомих обставин форс-мажорного характеру окремим письмовим документом сприймається судом у якості штучного створення для приватної особи нерозумно невиправданого тягаря і тому відсутність такого документу суд не вважає перешкодою для вчинення органом публічної адміністрації управлінської функції.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей".

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006р. по справі "Пантелеєнко проти України" зазначено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Зміст категорії "ефективність" розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", де указано, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Також зміст цієї ж категорії розкрито і у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", у якому зазначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.07.2008р. по справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту має бути ефективним та повинен забезпечити реальне відновлення порушеного суб`єктивного права чи захист ущемленого інтересу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20.10.2011р. по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine; заява № 29979/04) принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України предметом судової перевірки у порядку адміністративного судочинства є рішення та діяння (дія чи бездіяльність) владних суб`єктів.

Зміст рішення владного суб`єкта розтлумачено законодавцем у положеннях п.п. 18 і 19 ч.1 ст.4 КАС України.

Визначення ж змісту діяння (дії чи бездіяльності) владного суб`єкта норми КАС України не містять.

Разом із тим, у силу ч.6 ст.7 КАС України суд вважає за можливе застосувати загальні визначення рішення, дії, бездіяльності, згідно з якими рішення владного суб`єкта - це письмовий акт, дія владного суб`єкта - це вчинок компетентного працівника владного суб`єкта, бездіяльність владного суб`єкта - це невиконання обов`язку.

При цьому, суд зважає, що відмова владного суб`єкта як різновид форми реалізації адміністративного волевиявлення (управлінської функції) може бути втілена як у рішенні владного суб`єкта, так і в дії владного суб`єкта, котра має певну документальну фіксацію.

Тому, належним і ефективним способом захисту є як вимога про визнання неправомірної дії владного суб`єкта з приводу відмови, так і вимога про визнання протиправною відмови, оформленої відповідним письмовим документом, зокрема, і листом.

У даному конкретному випадку контролюючим органом вчинено протиправну бездіяльність щодо не списання податкового боргу Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що у спірних правовідносинах допущені контролюючим органом порушення в частині не списання безнадійного податкового боргу заявника спричинили настання негативних наслідків для нього, що обтяжує відповідача обов`язком списати у спосіб виключення з інтегрованої картки платника (ІКП) податковий борг заявника, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції (рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; вичерпно реалізував юридичні механізми з`ясування об`єктивної істини.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (, адреса: просп. Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73022) з приводу не списання податкового боргу Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" (, адреса: вул. Данилевського, 19, м. Харків, 61058) з орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території ВЕЗ Крим за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, вул. Косіцького, 23, в загальній сумі 145.623,80грн. за період 01.03.2014р.-31.12.2014р.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (, адреса: просп. Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73022) списати у спосіб виключення з інтегрованої картки платника (ІКП) податковий борг Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" (, адреса: вул. Данилевського, 19, м. Харків, 61058) з орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території ВЕЗ Крим за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, вул. Косіцького, 23, в загальній сумі 145.623,80 грн., нарахованій за період 01.03.2014р.-31.12.2014р.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Східно-Український банк "Грант" (, адреса: вул. Данилевського, 19, м. Харків, 61058) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (, адреса: просп. Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73022) витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева