Справа № 540/664/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/664/21
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 5 років на підставі ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 5 років з 17.07.2020р. та вчинити дії по виплаті нарахованих сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у період з 13.02.1988р. по 16.03.1988р. був залучений для забезпечення охорони громадського порядку та охорони матеріальних цінностей в районі ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в Хойницькому районі Гомельської області, що становить 32 дні, а тому має право на пільги, встановлені ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

17.07.2020р. позивач звернувся із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, УПФ своїм листом від 28.07.2020р. відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки надані документи не містять інформації щодо первинних документів, які б підтверджували виконання роботи з ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС у 1988р..

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років протиправними, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2021р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 22.04.2020р. №19.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.07.2020р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав вимоги щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а пенсійний орган помилково дійшов висновку про відсутність посилання на первинні документи, у зв`язку з чим прийнято протиправне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.07.2020р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Херсонській області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, листом від 28.07.2020р. №2100-0301-8/30080 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, посилаючись на ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки надані документи не містять інформації щодо первинних документів, які б підтверджували виконання роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1988р.. У зазначеному листі відповідач також зазначив, що 22.07.2020р. прийнято рішення №19 про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Вважаючи таку відмову протиправною, 29.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою (справа №540/2801/20), в якій просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області по витребуванню у ОСОБА_1 довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988р. №122 для призначення пільгової пенсії.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.07.2020р. та вчинити дії по виплаті нарахованих сум.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.12.2020р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Судове рішення набрало законної сили 12.01.2021р..

Вважаючи, що своїми діями відповідач порушив право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 5 років на підставі ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних дій та рішення пенсійного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного.

Так, приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20 березня 2002р. №5-рп/2002 наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що "відповідно до ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави".

У Рішенні від 17 липня 2018р. №6-р/2018 Конституційний Суд України також звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків. Такі гарантії, пільги та компенсації є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку. Пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України. Приписи статті 3 Конституції України, згідно з якими держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язують державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019р. №1-р(II)/2019 міститься висновок, згідно з яким, аналіз положень, зокрема, ст.16 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту; за Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII (далі Закон №796-XII).

У відповідності до ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно зі ст.15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до вимог ст.49 Закону №796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після

виникнення права на державну пенсію.

Приписами ст.55 Закон №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Положеннями п.2 ч.1 ст.55 зазначеного Закону встановлено, зокрема, що:

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Разом з тим, Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005р. №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Порядком №22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988р. №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст.55 Закону №796-XII).

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 27 квітня 2020р. у справі №212/5780/16-а.

Разом з тим, за правилами ч.4 ст.65 Закону №769-ХІІ, видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Порядок №51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до п.5 Порядку №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986р. до 31 грудня 1986р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987р. - від 1 до 14, у 1988-1990р.р. - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

В свою чергу, довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що до заяви про призначення пенсії позивачем долучено: трудову книжку колгоспника від 27.12.1985р. НОМЕР_1 ; вкладиш до трудової книжки колгоспника від 3.12.2004р. НОМЕР_1 ; диплом про навчання в ПТУ №10 смт.Архангельське від 20.07.1983р. серія НОМЕР_2 ; військовий квиток від 10.11.1983р. НОМЕР_3 ; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3) від 1.04.1993р. серія НОМЕР_4 ; картку обліку доз радіоактивного опромінення, в якій зазначена доза опромінення 712,2 мр, отримана за період з 14.02.1988р. по 14.03.1988р. в зоні Чорнобильської АЕС, за підписом командира зведеного загону №2 п/п-к міліції В.К.Фесенко; витяг із архівного документу «Херсонської спеціальної середньої школи міліції МВД СРСР» від 12.02.1988р. №14 л/с, наданого Харківським національним університетом внутрішніх справ, згідно якого для забезпечення охорони громадського порядку і охорони матеріальних цінностей в районі ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до Хойницького району Гомельської області з 13 лютого по 16 березня 1988р. командировано курсанта ОСОБА_1 (назва населеного пункту відсутня); копію довідки про заробітну плату та інші доходи за 1988 рік від 19.02.1993р. №92, видану Херсонським училищем міліції, в якій зазначено, що ОСОБА_1 в період служби в зоні Чорнобильської АЕС з 10.02.1988р. по 14.03.1988р. заробітна плата нараховувалась в подвійному розмірі, с.Бабчин Хойницький район Гомельської області.

Крім того, судова колегія вважає вірним висновком суду першої інстанції, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2019р. у справі № 205/8713/16-а.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач виконав вимоги щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відповідач помилково дійшов висновку про відсутність посилання на первинні документи, у зв`язку з чим прийнято протиправне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Судова колегія вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправним та скасував рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на підставі ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 22.04.2020р. № 19 та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.07.2020р..

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2021р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв