Справа № 160/7514/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року Справа № 160/7514/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу (далі - відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій позивач просить:
Позовні вимоги мотивовано тим, що спірні рішення винесені контролюючим органом на підставі порушень, що вже були предметом судового розгляду, та які судом визнано необґрунтованими. За таких обставин, позивач вважає повторне нарахування по даним підставам, таким що суперечить вимогам законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі.
Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
02.06.2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому він, з посиланням на норми законодавства, просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що спірні рішення прийняті на підставі даних інтегрованої картки платника податку, а отже є такими, що прийняті на підставі та у спосіб передбачені законом. Посилання позивача на попередні судові рішення з цього питання відповідач вважає не доречними, оскільки судом не зобов`язано вилучити з інтегрованих карток платника податків наявні заборгованості.
08.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з аргументами відповідача викладеними у відзиві.
02.06.2021 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежної сторони.
Ухвалою суду 21.07.2021 року клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу про заміну неналежної сторони задоволено. Здійснено заміну відповідача на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 02.03.2015 року та перебуває на обліку ГУ ДПС України у Дніпропетровській області як платник податків.
- п.п.49.18.2 п.49.18.2 ст.49, пп.177.5.2 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755 VІ (зі змінами та доповненнями) не надання податкової декларації про майновий стан та доходи за 1 кв.2015 року;
- п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України не ведення книги обліку доходів і витрат за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року;
- п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, а саме: не надання документів до перевірки;
- п.63.3 ст.63 п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України в частині подання відомостей до контролюючого органу у не повному обсязі, щодо нерухомого майна;
- п.177.2, п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України заниження чистого оподаткованого доходу за 2015 рік в розмірі 1222934,73 грн., в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 243977,95 грн.;
- абз.4 п.2 ст.6 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не подання звіту про суми нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року не своєчасне подання за лютий 2016 року, липень та вересень 2017 року;
- п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року;
- п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України заниження податкових зобов`язань за період 2016-2017 роки на суму 2692548,00 грн., в результаті чого донараховано податок на додану вартість у сумі 2661413,00 грн.;
- п.201.1 п.201.2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині відсутності реєстрації податкових накладних, що вимагає п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України;
- п.201.1 п.201.2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних виписаних на користь платників.
20.09.2018 року позивач подав до ДФС України скаргу на вищевказані рішення.
06.11.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-119-57 від 06.11.2018 року у розмірі 73 527,46 грн.
Позивач дізнався, що на його інтегрованій картці рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску.
ФОП ОСОБА_1 було здійснено запит до ГУ ДПС України у Дніпропетровській області з метою з`ясувати як саме сформувалася поточна сума недоїмки по ЄСВ та штраф і на підставі яких саме документів їх було сформовано.
Позивач не погодився з вищезазначеними рішеннями, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року, № 2464-VI ( тут і надалі- Закон № 2464-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Частиною другою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Згідно з частиною третьою статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до частин сьомої, восьмої, одинадцятої статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частиною одинадцятою статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.
Отже, єдиний внесок повинен сплачуватись із тієї суми доходу, з якої сплачується податок на доходи фізичних осіб.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на те, що згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі № 160/360/19 суд дійшов висновку про безпідставне збільшення відповідачем податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що тягне за собою безпідставне донарахування єдиного соціального внеску, а тому скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-119-57 від 06.11.2018 року у розмірі 73 527,46 грн. Суд вважає необґрунтованим та безпідставним прийняття нової вимоги про стягнення даної заборгованості, яка вже визнана такою, що нарахована безпідставно та протиправно.
Щодо зобов`язання відповідача здійснити коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом вилучення відомостей про нараховану недоїмку (заборгованість) зі сплати єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.
Згідно до приписів ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Приписами ст. 72 Податкового кодексу України визначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово - господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків;. від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за наслідками податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.
Згідно до ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС здійснюється відповідно до Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок), який затверджено наказом Міністерством фінансів України від 07 квітня 2016року №422.
Так, приписами пункту 2 частини 1 розділу 6 Порядку встановлено, що первинними документами, на підставі яких в інтегрованій картці платника здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені / суми єдиного внеску за результатами судового оскарження).
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржується, не доведено правомірність прийнятих ним рішень та не спростовано доводи позивача викладені у позовній заяві, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу (код ЄДРПОУ ВП 44118658) внести зміни до інтегрованої картки платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), виключивши суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та суму штрафу, що були зазначені у:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області як відокремленого підрозділу (код ЄДРПОУ ВП 44118658) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 178, 00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

В зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 21.07.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса