Справа № 465/8215/20
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.07.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.12.2020 року серія ДПО18 № 99644,-

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою від 06.12.2020 серія ДПО18 № 996441 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача визнано винним у тому, що 06.12.2020 близько 10:10 год., керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, НОМЕР_1 , на вул. Під Дубом, 1 у м. Львові, проїхав перехрестя вул. Під Дубом проспект Б. Чорновола на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, такою що не відображає дійсних обставин справи, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглянута, а постанова складена за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що під час розгляду справи надав працівникам поліції усні пояснення, в яких зазначив, що в цей день дійсно керував належним автомобілем марки Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався лише по проспекту В. Чорновола зі сторони центру міста в напрямку до вулиці П. Куліша, виключно на дозволений зелений сигнал світлофора. Незважаючи на надані пояснення, працівники патрульної поліції зазначили про те, що вони особисто бачили як позивачем було здійснено проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, про що ними вже складено відповідні письмові рапорти. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про слухання справи на підставі наявних доказів, просить позов задоволити.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву та в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. На підтвердження, обстави зазначених у постанові серія ДПО18 № 99644 від 06 грудня 2020 року надав суду диск з відеозаписом.

22 грудня 2020 року позивач надіслав відповідь на відзив у якому заперечивпроти відзиву представника відповідача від 21 грудня 2020 року, просить суд звернути увагу на те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до статті 251 КУпАП, зобов`язаний надати суду належні та допустимі докази адміністративного правопорушення. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є нічим іншим, як лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17). Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатись належним і допустимим доказом (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а). Просить задоволити позов у повному обсязі скасувати постанову від 06 грудня 2020 року серія ДПО18 № 996441 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серія ДПО18 №996441 від 06.12.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

У постанові вказується, що ОСОБА_1 06 грудня 2020 року о 10 год. 10 хв., у м.Львові, по вул. Під. Дубом,1 проїхав перехрестя вул. Під Дубом-пр. В.Чорновола на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 а ПДР України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до підпункту «а» п. 8.7.3 ПДР зелений сигнали світлофора дозволяє рух.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі що розглядається, слід встановити, що ОСОБА_1 06 грудня 2020 року о 10 год. 10 хв., у м.Львові, по вул. Під. Дубом,1 проїхав перехрестя вул. Під Дубом-пр. В.Чорновола на заборонений сигнал світлофора.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

У пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого інспектором Мотичак Р.І. рішення надано суду відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, які суд не бере до уваги, оскільки в постанові ДПО 18 № 996441 від 06 грудня 2020 року немає посилання на даний відеозапис, а отже такий доказ не є належним та допустимим доказом.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2020 року, не подав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 996441 від 06 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.12.2020 року серія ДПО18 № 99644 та закриття провадження у справі задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 18 № 996441 від 06 грудня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно зі ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає, АДРЕСА_1 .

відповідач:

Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції79053, м. Львів, вул. Перфецького,19;

Повний текст рішення складено 22 липня 2021 року.

Суддя Г.П. Мигаль