Справа № 540/3900/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3900/20
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року (суддя Василяка Д.К., м. Херсон, повний текст рішення складений 05 лютого 2021 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не своєчасного винесення розпорядження про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування (не включення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.07.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 №08-32/24/2020, сформованого Херсонським апеляційним судом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років періоду проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 №08- 32/24/2020, сформованого Херсонським апеляційним судом, визначивши таку доплату за вислугу років в розмірі 90% від посадового окладу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.07.2020 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді період проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 №08-32/24/2020, сформованого Херсонським апеляційним судом, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 90% від посадового окладу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування (не включення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.07.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 №08-32/24/2020, сформованого Херсонським апеляційним судом.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років періоду проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 №08- 32/24/2020, сформованого Херсонським апеляційним судом, визначивши таку доплату за вислугу років в розмірі 90% від посадового окладу;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.07.2020 року перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді період проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 №08-32/24/2020, сформованого Херсонським апеляційним судом, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 90% від посадового окладу.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок грн. 80 коп.), 80 грн., шляхом безспірного списання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням №6 від 26.10.2020 р. з 01.07.2020 року ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання, відповідно до Закону №1402-VIII у розмірі 76% грошової винагороди, так як стаж роботи на посаді суді склав 33 роки.

Апелянт вважає, що розраховуючи стаж позивача для визначення розміру довічного грошового утримання судді діяв на підставі, к межах повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством України.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції справа була розглянута в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 16.06.2020 року № 1842/0/15-20 ОСОБА_1 звільнено у відставку з посади судді Херсонського апеляційного суду.

Наказом Херсонського апеляційного суду №112-ОС від 23.06.2020 року відраховано із штату Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 з 30.06.2020 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

01.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Херсонській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці долучено, зокрема, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.06.2020 р. № 08-32/24/2020, сформований Херсонським апеляційним судом з урахуванням норм абз.4 п. 34 Розділу ХІІ Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», стаж становить 40 років 10 місяців 28 днів, а саме: 15.05.1976 р. 09.05.1978 служба в армії (1 рік 11 місяців 25 днів); 01.09.1978 30.07.1980 половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі (1 рік 11 місяців); 01.07.1983 - 22.06.1987 слідчий прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні); 22.06.1987 - 03.11.1998 Народний суддя, суддя Генічеського районного суду Херсонської області (11 років 4 місяців 13 днів); 03.11.1998 - 01.10.2018 суддя Херсонського обласного суду, Апеляційного суду Херсонської області (19 років 10 місяців 29 днів); 02.10.2018 -30.06.2020 суддя Херсонського апеляційного суду (1 рік 8 місяців 29 днів).

Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 26.10.2020 року прийнято рішення №6 про призначення ОСОБА_1 з 01.07.2020 року довічного грошового утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» із загальним відсотком розрахунку пенсії від заробітку 76 %, що є розрахунковим відсотком визначеним згідно ч. 3 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Листом від 17.11.2020 року відповідач повідомив позивача, що до стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, відповідачем зараховано період роботи на посаді судді з 22.06.1987 р. по. 29.06.2020 р. 33 роки 0 місяців та 9 днів.

Позивач, не погоджуючись із відсотком розрахунку пенсії у розмірі 76 %, вважає протиправним рішення відповідача щодо не включення до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.07.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах із 15.05.1976 по 09.05.1978 (1 рік 11 місяців 25 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні), чим позбавлено ОСОБА_1 права на довічне грошове утримання у розмірі 90%, у зв`язку із чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахування відсотків винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 76% на 90%, оскільки його стаж судді складає 40 років 10 місяців 28 днів до якого мають бути зараховані половина строку навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1978 по 30.07.1980 (1 рік 11 місяців), період проходження строкової служби в лавах Радянської Армії з 15.05.1976 15.05.1978 р. (1 рік 11 місяців 25 днів) та строк роботи на посаді слідчого прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з положеннями ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Водночас колегія суддів виходить з того, що на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно і ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року №4015-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Крім того, відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 р. №545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 р. №545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. №865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.»

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453- VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 р. по справі №А/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №426/14415/15-а, 15.01.2020 р. № 683/600/17.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до частини другої статті 137 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів"до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 №2447-VІІІ "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів"(чинного на момент обрання позивача на посаду судді) суддею може бути громадянин України, який має стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 45-48):

- з 15.05.1976 р. по 09.05.1978 служба в армії (1 рік 11 місяців 25 днів);

- з 01.09.1978 по 30.07.1980 половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі (1 рік 11 місяців);

- з 01.07.1983 по 22.06.1987 слідчий прокуратури Генічеського району Херсонської області (3 роки 11 місяців 22 дні);

- з 22.06.1987 по 03.11.1998 Народний суддя, суддя Генічеського районного суду Херсонської області (11 років 4 місяців 13 днів);

- з 03.11.1998 по 01.10.2018 суддя Херсонського обласного суду, Апеляційного суду Херсонської області (19 років 10 місяців 29 днів);

- з 02.10.2018 по 30.06.2020 суддя Херсонського апеляційного суду (1 рік 8 місяців 29 днів).

Таким чином, загальний стаж роботи, який дає право позивачу на отримання довічного грошового утримання складає 40 років 10 місяців 28 днів, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визначення позивачу довічного грошового утримання у розмірі 90% на час набуття позивачем права на відставку та призначення довічного грошового утримання.

Відтак, врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи позивача на посаді судді колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає неправомірним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, з якими погодився і суд першої інстанції, є належним засобом відновлення порушених прав, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань на зміну чинного законодавства. Проте такі посилання є помилковими, оскільки Закон №1402-VIII ніколи не містив положень, за якими має бути проведений перерахунок відсоткового значення довічного грошового утримання судді у відставці, який вийшов у відставку до набрання чинності Законом №1402-VIII.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов