Справа № 540/3768/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3768/20
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (далі ДУ), в якій з урахуванням заяви про зміну предмета позову просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби, виходячи із: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки з вислугу років; надбавки за особливості проходження служби; доплати за роботу в нічний час; середньої премії за 12 місяців; індексації (з урахуванням раніше виплаченої суми).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року позов задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність ДУ щодо невиплати позивачу в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби та зобов`язав ДУ нарахувати та виплатити позивачу вказану одноразову грошову допомогу виходячи із: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки з вислугу років; надбавки за особливості проходження служби; доплати за роботу в нічний час; середньої премії за 12 місяців; індексації (з урахуванням раніше виплаченої суми).

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Херсонського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області від 29 листопада 2013 р. №119 о/с позивача звільнено з 30 листопада 2013 року з Державної кримінально-виконавчої служби України у запас за пп."ж" п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, (за власним бажанням).

Вислуга років на день звільнення 30 листопада 2013 р. склала: у календарному обчисленні - 15 років 07 місяців 09 днів; у пільговому обчисленні - 20 років 03 місяці 29 днів.

10 грудня 2020 р. відповідачем здійснено безготівкове перерахування одноразової грошової допомоги у розмірі 7430,32 грн.

Як вбачається з розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби позивача, до її складу включено: посадовий оклад; оклад за звання; надбавка за вислугу років; надбавка за особливості проходження служби; премія, що в загальному розмірі склало 7543,47 грн..

Вважаючи, що відповідачем протиправно не сплачено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у належному розмірі, а саме з врахуванням індексації та надбавки за роботу в нічний час, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Також суд зазначив, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог та їх обґрунтування щодо включення при розрахунку спірної виплати індексації грошового забезпечення та надбавки за роботу в нічний час, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Щодо включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року N 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон N 1282-XII).

Статтею 1 Закону встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року (далі Порядок №1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.

Стосовно врахування доплати за роботу в нічний час колегія суддів зазначає, що п.18 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 року №222 (була чинною станом на час звільнення позивача) передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) при звільненні зі служби за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків, а при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України,

виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Одноразова грошова допомога особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби, нараховується з окладів за останніми штатними посадами, займаними перед звільненням, окладів за спеціальними званнями, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру (надбавок, доплат) та премій (обчислених як середньомісячна сума за попередні повні дванадцять календарних місяців), крім одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що були їм нараховані в останньому повному календарному місяці служби перед звільненням.

Так, п.7 (Порядок виплати доплат) вказаної Інструкції передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу на кількість робочих годин у цьому місяці виходячи з норми тривалості робочого часу в годинах на місяць при 41-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів та установ службових обов`язків у період з 22 до 6 години.

Під виконанням зазначених обов`язків слід розуміти: несення служби у складі наряду чергової частини, караулу, зміни, патруля, контрольного пункту, посту, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування тощо; виконання функцій з контролю за роботою органів та установ, а також сил і засобів, залучених для несення служби; участь у навчаннях та перевірках.

Отже, враховуючи вищезазначене, та з огляду на ту обставину, що доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення постійного характеру, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для врахування вказаної доплати при розрахунку грошової допомоги при звільненні.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні (в межах досліджуваних) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.