Справа № 240/10899/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/10899/19

22 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Служби безпеки України в Житомирській області № 148-д від 27.08.2019 в частині скасування допуску до державної таємниці за формою 1 (один) громадянину ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 21-одт від 06.09.2019 року в частині припинення доступу до державної таємниці підполковнику ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Командувача Сил спеціальних операцій Збройних Сил України № 72 від 11.09.2019 в частині увільнення підполковника ОСОБА_1 з посади начальника штабу - першого заступника начальника 142 навчально-тренувального центру Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказів, поновлення на посаді скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 з 11.09.2019 року.

01 червня 2020 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Як вбачається зі змісту клопотання, ОСОБА_1 зазначає, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19 відповідачем станом на час подання вказаної заяви не виконана.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду вказану заяву було призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

12 липня 2021 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення проти клопотання про встановлення судового контролю.

В своїх поясненнях Військова частина НОМЕР_1 вказує на те, що невиконання рішення суду полягає в неможливості виконання судового рішення, оскільки позивача було призначено для проходження військової служби до підрозділу, який командирові військової частини НОМЕР_1 не підпорядковується, рішення про переміщення заявника на іншу посаду командиром війьскової частини НОМЕР_1 не приймалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, та пояснень, колегія суддів вважає, що оскільки в вищезазначеному клопотанні ОСОБА_1 та наданих до справи матеріалів, підтверджено невиконання рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року, тому в даному випадку суд вважає, що є всі підстави для задоволення зави позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, норми КАС України надають можливість встановити обов`язок суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, як під час ухвалення судового рішення, так і після винесення судового рішення.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 по справі №800/592/17.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Конвенції.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Водночас, колегія суддів враховує ту обставину, що матеріали справи не містять доказів виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19, що вказує на обґрунтованість доводів поданої заяви.

Більше того, про факт невиконання судового рішення не заперечується і Військовою частиною НОМЕР_1 , у зв`язку із чим наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Отже, приймаючи до уваги обставини справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу відповідача, що частиною 2 ст. 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 243, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19 - задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19.

Копію даної ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.