Справа № 580/6058/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6058/20 Головуючий у 1-й інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 № на суму 8, 90 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 № на суму 5 100, 00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Наказом Головного управління ДПС в Черкаській області від 30.07.2020 № 834 на підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20.1 ст. 20 , п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п. п. 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , з метою контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва та обігу підакцизних товарів, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, мінімально оптово-відпускних і мінімальних відпускних цін на алкогольні напої, наявністю марок акцизного податку встановленого зразка, внесення даних про реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій до відповідних ліцензій, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів.

30.07.2020 Головним управлінням ДПС в Черкаській області виписано направлення № 000466 та № 000467 на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Копія наказу від 30.07.2020 № 834 та направлення на проведення фактичної перевірки від 30.07.2020 № 000466, № 000467 вручені особі, що фактично здійснювала розрахункову операцію, про що в матеріалах містяться відповідні відомості (а.с. 91-94).

У період з 31.07.2020 по 07.08.2020 посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 30.07.2020 № 834 та за наявності направлень від 30.07.2020 № 000466, № 000467 проведено фактичну перевірку позивача з питань дотримання порядку регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності з 09.08.2017 по 08.08.2020 за місцем проведення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку перевірки відповідачем здійснено розрахункову операцію з придбання сидру виноградного, вина «Ізабелла» 1 л на загальну суму 89,0 грн. Вказана розрахункова операція проведена через спеціальний термінал, в результаті видано чек банківського терміналу від 31.07.2020 № 7841 та не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій, не видано фіскальний чек.

Перевіркою встановлено, що при реалізації пива «Микулин Тернове Поле» у пластикову пляшку об`ємом 1 л. за ціною 34, 50 грн. та 2, 50 грн. (вартість пляшки), продавцем видано фіскальний чек від 04.08.2020 № 00005816, в якому зазначено код УКТ ЗЕД 2203 00 10 00, який відповідно до Закону України «Про митний тариф України» відповідає товарній підкатегорії «Пиво із солоду (солодове) у посудинах місткістю більш як 10 л.», чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995.

03.08.2020 позивачем надано пояснення до перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 10.08.2020 № 193/23/23/05/ НОМЕР_1 .

20.08.2020 позивачем до контролюючого органу надано заперечення на акт перевірки від 10.08.2020 № 193/23/23/05/ НОМЕР_1 .

Відповідачем за результатами розгляду акта перевірки Головного управління ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 №, згідно з яким застосовані до ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у сумі 5 100 грн. за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; та № , згідно з яким застосовані до ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 грн. за непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій.

14.09.2020 позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України № 34794/6/99-00-06-01-06-01 від 10.12.2020 залишено без змін податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № та № від 04.09.2020 та збільшено суму штрафної санкції у сумі 7, 90 грн. за непроведення розрахункових операцій через РРО, вчинене вперше, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 04.09.2020 № та № протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, у доводах апеляційної скарги скаржник зазначає, що розрахунковий документ відповідає товарній категорії "Пиво із солоду (солодове) у посудинах місткістю більш як 10 л.", оскільки пиво придбавається у постачальників в посудині 50 літрів, але реалізовується в пляшки місткістю 0,5-3 літри.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 (далі - Закон № 265/95-ВР).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.1. статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно пункту 80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно пункту 80.5. ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 80.7. ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Колегія суддів зауважує, що вимоги для проведення перевірки працівниками Головного управління ДПС у Черкаській області виконані, що не заперечується позивачем.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

Згідно п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Згідно з приписами ст. 11 р. II Прикінцевих положень, тимчасово, до 01.01.2021, санкції, визначені п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, застосовуються в таких розмірах:

- 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

- 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, під час проведення розрахункової операції з придбання сидру виноградного, вина «Ізабелла» 1 л. на загальну суму 89, 00 грн. продавцем-консультантом ОСОБА_2 не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій та не видано фіскальний чек. Вказана обставина позивачем не заперечувалась в позовній заяві. Більше того, не містить доводів на її спростування і апеляційна скарга позивача.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність податкового повідомлення-рішення від 04.09.2020 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 8, 90 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 04.09.2020 № колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що при реалізації пива «Микулин Тернове Поле» у пластикову пляшку об`ємом 1 л. за ціною 34, 50 грн. та 2, 50 грн. (вартість пляшки), продавцем видано фіскальний чек від 04.08.2020 № 00005816, в якому зазначено код УКТ ЗЕД 2203 00 10 00, який відповідно до Закону України «Про митний тариф України» відповідає товарній підкатегорії «пиво із солоду (солодове) із об`ємом більш як 10 л».

Як було пояснено позивачем контролюючому органу, пиво « Микулин Тернове Поле » придбане у посудині 50 літрів, продаж якого здійснювалось на розлив, а тому при програмуванні був використаний код УКТ ЗЕД , за яким пиво було придбане.

Згідно ч. 1 розділу ІІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (далі - Положення №13) фіскальний касовий чек видачі коштів (далі - видатковий чек) - розрахунковий документ/ електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій під час проведення розрахунків у разі видачі коштів покупцеві під час повернення товару, рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу та в інших випадках. Фіскальний касовий чек видачі коштів за формою № ФКЧ-2 наведений в додатку 2 до цього Положення.

Відповідно до рядку 7 ч. 2 розділу ІІІ Положення № 13 видатковий чек має містити код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством).

Статтею 1 Закону України "Про Митний тариф України" (в редакції на час спірних правовідносин) встановлено Митний тариф України групи 01-72; групи 73-97.

До групи 22 «Алкогольні та безалкогольні напої і оцет» розділу IV «Готові харчові продукти; алкогольні та безалкогольні напої і оцет; тютюн та його замінники» за кодом 2203 00 «Пиво із солоду (солодове)» входять:

- код «…» - у посудинах місткістю 10 л. або менше;

- код 2203 00 01 00 - в пляшках;

- 2203 00 09 00 - інші;

- 2203 00 10 00 - у посудинах місткістю більш як 10 л.

Як вже було зазначено вище, при реалізації пива «Микулин Тернове Поле» у пластиковій пляшці об`ємом 1 л. позивачем використано режим попереднього програмування підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД 2203 00 10 00, що відповідає коду товарної підкатегорії «пиво із солоду (солодове) із об`ємом більш як 10 л».

В той же час, позивач здійснював реалізацію пива «Микулин Тернове Поле» саме у пластиковій пляшці об`ємом 1 л., а тому колегія суддів вважає, що ФОП ОСОБА_1 необхідно було використовувати режим програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД 2203 00 01 00, що відповідає коду реалізованого товару «пиво із солоду (солодове) в пляшках», а не із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД , що відповідає коду товарної підкатегорії «пиво із солоду (солодове) із об`ємом більш як 10 л».

Таким чином, враховуючи вказане вище у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 № винесено відповідачем правомірно.

При цьому, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Більше того, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.