Справа № 144/1051/19
Суддя: Герман О. С.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/1051/19
Провадження № 2-а/144/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

секретаря Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради Вінницької області, Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради про визнання протиправною та такою що підлягає скасуванню постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради від 30.08.2019 року по справі №2-2019, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Теплицького районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до Теплицької селищної ради Вінницької області, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради про визнання протиправною та такою що підлягає скасуванню постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради від 30.08.2019 року по справі № 2-2019, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.182 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.07.2019 та 13.08.2019 відносно нього було складено протоколи Серії ГП № 044438, Серії ГП № 044439 від 25.07.2019 та Серії ГП № 426483 від 13.08.2019 про адміністративні правопорушення передбачені, ч. 1 ст. 182 КУпАП, про те, що 09.07.2019, о 23:53 год., 14.07.2019, о 00:36 год. та 04.08.2019, о 02:00 год. в смт. Теплик по вул. В.Стуса, у закладі «Лофт» власник закладу ПП ОСОБА_1 , порушив тишу, а саме у закладі та на дворі голосно грала ОСОБА_2 , чим порушив спокій громадян та вимоги ст. 24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення».

30.08.2019 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення № 2/2019, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вважає, що винесена постанова, підлягає скасуванню, оскільки є протиправною, винесеною з порушенням норм матеріального права, а протоколи про вчинені ним адміністративні правопорушення складені з грубим порушенням приписів КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, також вказує, що рівень шуму не перевищував 60 дБ, а при складенні протоколів жодних пристроїв для виміру рівня шуму застосовано не було.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 13.05.2020 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

17.07.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків, сплачено судовий збір та надано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 27.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача Теплицької селищної ради надійшов відзив, в якому вказується, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки постанова Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради винесена відповідно до норм чинного законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено,що 25.07.2019 та 13.08.2019 відносно ОСОБА_1 , ДОП СП Теплицького ВП старшим лейтенантом поліції Скоробрехою В.А. складено протоколи Серії ГП № 044438, Серії ГП № 044439 від 25.07.2019 та Серії ГП № 426483 від 13.08.2019 про адміністративні правопорушення передбачені, ч. 1 ст. 182 КУпАП, відповідно до яких 09.07.2019, о 23:53 год., 14.07.2019, о 00:36 год. та 04.08.2019, о 02:00 год. в АДРЕСА_1 , у закладі «Лофт» власник закладу ПП ОСОБА_1 , порушив тишу, а саме у закладі та на дворі голосно грала ОСОБА_2 , чим порушив спокій громадян та вимоги ст. 24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення».

Також встановлено, що 30.08.2019 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення № 2/2019, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Постановою Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради було встановлено, що ДОП СП Теплицького ВП старшим лейтенантом поліції Скоробрехою В.А. було зафіксовано факт порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

У оскаржуваній Постанові зазначено, що заміри шуму не проводились, оскільки шум був у закладі та на дворі на літній площадці.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КАС України ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради не дотримано усіх завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно положень вказаної статті.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП, не була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення, було складено протокол про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складання протоколу редакції ст. 255 КУпАП, згодом Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради складено постанову, що також відповідає чинній на час її складання редакції ст. 258 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 218 КУпАП - Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154,статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою-четвертою статті 156-1,статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.182КУпАП зі складання відповідного протоколу та постанови відповідає вимогам ст. ст. 218, 255, 258 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст .24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані:

здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами;

забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами;

вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти):

1) жилих будинків і прибудинкових територіях;

2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури;

3) готелів і гуртожитків;

4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу;

5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та п. 48 Додатка № 1 до Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року № 463 рівень шуму на території, які безпосередньо прилягають до магазинів, торгових центрів, пасажирських залів аеропортів, вокзалів, приймальних пунктів підприємств побутового обслуговування не може перевищувати 70 дБА цілодобово.

В протоколах про адміністративні правопорушення Серії ГП № 044438, Серії ГП № 044439 від 25.07.2019 та Серії ГП № 426483 від 13.08.2019 не зазначено який саме рівень шуму створювала музика, яка грала у закладі «Лофт» та на дворі, даних про те, чи здійснювалося вимірювання рівня шуму та даних якими спеціальними технічними засобами проводилось вимірювання рівня шуму не зазначено.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт скоєння позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182 КУпАП, є недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушень, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, № рішення 73700340.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності події правопорушення та вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради не було своєчасно, всебічно, в повному обсязі і об`єктивно з`ясовано усі обставини справи, не було вирішено відповідності протоколів матеріальному та процесуальному закону, не встановлено наявність чи відсутність доказів про використання технічних приладів та технічних засобів за допомогою яких було встановлено рівень шуму.

В порушення ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було вирішені питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Беручи до уваги те, що відповідачем не було доведено вину позивача та аналізуючи матеріали справи суд доходить до висновку, що Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради безпідставно складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП, оскільки відсутні докази, які свідчать про наявність вини у позивача.

Отже, в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 73-77, 139, 143, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради Вінницької області, Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради про визнання протиправною та такою що підлягає скасуванню постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради від 30.08.2019 року по справі №2-2019 - задовольнити.

Постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Теплицької селищної ради від 30.08.2019 року по справі № 2-2019 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Теплицької селищної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрат по сплаті судового збору в сумі 384 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: