Справа № 540/1554/20
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 540/1554/20

адміністративне провадження № К/9901/4405/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,

представника позивача Фінкевича В.Г.,

представника відповідача Торбіної Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, як відокремленого підрозділу ДПС, яке є правонаступником Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року (головуючий суддя Хом`якова В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року (головуючий суддя Лук`янчук О.В., судді Бітов А.І., Ступакова І.Г.) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Херсонський нафтопереробний завод» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, як відокремленого підрозділу ДПС, яке є правонаступником Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Херсонський нафтопереробний завод» (далі - ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, як відокремленого підрозділу ДПС, яке є правонаступником Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 березня 2020 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плати з юридичних осіб» на 10751546,95 грн (з яких за податковими зобов`язаннями - 8601237,56 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2150309,39 грн).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10 березня 2020 року. Стягнуто з ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» витрати по сплаті судового збору у сумі 21020 грн.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв`язку з реорганізацією податкового органу та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», Наказу Державної податкової служби країни від 30 вересня 2020 року №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, як відокремлений підрозділ ДПС.

ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» скористалося своїм правом та надіслало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши представників сторін, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» 11 cічня 2007 року зареєстровано юридичною особою та як платник податків перебуває на обліку в ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонське управління Херсонська ДПІ.

ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 30 по 31 січня 2020 року проведено документальну планову перевірку ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» з питання сплати орендної плати за 2016-2018 роки, за результатами якої 3 лютого 2020 року складено Акт №9/21-22-05-01/34786383 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України), у результаті чого занижено орендну плату за земельну ділянку державної або комунальної власності, що підлягає сплаті до бюджету на суму 8601237,56 грн за 2016 рік.

В Акті перевірки вказано, що згідно з договором оренди земельної ділянки від 15 листопада 2007 року, зареєстрованим 25 січня 2008 року №21, орендодавець - Херсонська міська рада надає, а орендар - ЗАТ «Херсонський нафтопереробний завод» приймає у строкове платне користування до 5 жовтня 2022 року земельну ділянку несільськогосподарського призначення під виробничою базою площею 258,3810 га, яка знаходиться у місті Херсоні по вулиці Нафтовиків, 52, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 218642002,20 грн. Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1,2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на поточний рік становить 2623704,03 грн. Пунктом 10 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Нормативну грошову оцінку земельної ділянки визначено згідно із витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданим Управлінням земельних ресурсів у місті Херсоні Херсонської області від 1 листопада 2007 року №01- 2341, у розмірі 218642002,20 грн (з врахуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки Кф із значенням 1,2). Пунктом 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року №18/15/21/її, передбачено визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки населених пунктів із застосуванням коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф). Значення коефіцієнту Кф для земель промисловості згідно з додатком 1 Порядку дорівнює 1,2.

Позивач 29 грудня 2009 року отримав в управлінні Держкомзему у місті Херсоні Херсонської області новий витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2583810 кв.м №01-1270, згідно з яким нормативну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки визначено у розмірі 107796553,20 грн з врахуванням коефіцієнту функціонального використання Кф - 0,5, як для земель, зайнятих поточним та відведених під майбутнє будівництво (визначено згідно з додатком 1 Порядку). Витяг надано з поміткою щодо необхідності перерахування нормативної грошової оцінки землі після введення об`єкту в експлуатацію додатковою угодою від 17 лютого 2010 року №03 до договору оренди земельної ділянки від 25 січня 2008 року №21 внесено зміни (пункт 9) щодо розміру орендної плати за земельну ділянку площею 258,381 га під виробничою базою, та встановлено на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка станом на 29 грудня 2009 року складає 107796553,20 грн, відповідно розмір орендної плати - 3 233 896,60 грн.

Відповідачем в Акті перевірки зазначено про те, що листами Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 3 жовтня 2018 року №02-37-409, Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 25 вересня 2018 року №02-37-402 повідомлено наступну інформацію: на підставі рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18 серпня 2009 року № 398, яким погоджено ЗАТ «Херсонський нафтопереробний завод» реконструкцію існуючих та будівництво нових технологічних об`єктів підприємства на орендованій земельній ділянці по вулиці Нафтовиків, 52, а також рекомендацій комісії з розгляду питання визначення функціонального призначення земельної ділянки, яка перебуває в оренді ЗАТ «Херсонський нафтопереробний завод» по вулиці Нафтовиків 52, створеної згідно з розпорядженням Херсонського міського голови від 22 грудня 2009 року, позивачем 29 грудня 2009 року отримано Витяг №01-1270 (з урахуванням Кф 0,5).

Пунктом 3 рішення Херсонської міської ради від 26 серпня 2011 року № 333 визначено, що управлінню Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області при підготовці витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок вважати максимальним терміном на освоєння земельних ділянок, зайнятих поточним будівництвом та відведених під майбутнє будівництво, два роки.

Рішенням Херсонської міської ради від 9 серпня 2012 року № 766 «Про визначення приватному акціонерному товариству «Херсонський нафтопереробний завод» терміну освоєння земельної ділянки по вул. Нафтовиків, 52» визначено позивачу термін освоєння земельної ділянки площею 258,3810 га по вулиці Нафтовиків, 52 , яка знаходиться в оренді товариства та зайнята поточним будівництвом, з 11 січня 2010 року по 31 грудня 2014 року.

Рішенням Херсонської міської ради від 26 грудня 2014 року № 1664 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок з підприємствами, установами та організаціями та внесення змін до договору оренди земельної ділянки» визначено ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» термін освоєння земельної ділянки, площею 258,3810 га, по вул. Нафтовиків, 52 , яка знаходиться в оренді товариства та зайнята поточним будівництвом, з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Термін освоєння земельної ділянки площею 258,3810 га по вулиці Нафтовиків, 52 згідно з рішенням Херсонської міської ради від 26 грудня 2014 року №1664 закінчився 31 грудня 2015 року та в подальшому не продовжувався.

Листом Міжрегіонального управління у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 9 листопада 2018 року №8-21-0.172-306/118-18 на адресу відповідача повідомлено наступне: «Згідно рішення Херсонської міської ради від 26 грудня 2014 року №1664 на підставі клопотання ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод», зареєстрованого виконавчим органом міської ради 3 вересня 2014 року за №8-7677-7/15, визначено ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» термін освоєння земельної ділянки площею 258,3810 га по вулиці Нафтовиків, 52 , яка знаходиться в оренді товариства та зайнята поточним будівництвом, з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, враховуючи проект організації будівництва у складі техніко-економічного обґрунтування реконструкції ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод», експертний висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2014 року №65-2014, яким визначена державна підтримка інвестиційного проекту реконструкції останнього та у зв`язку з тим, що в управлінні відсутня інформація щодо продовження строку освоєння вищевказаної земельної ділянки, при розрахунку нормативної грошової оцінки з 1 січня 2016 року необхідно застосовувати Кф=1,20».

За інформацією Міжрегіонального управління у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, наданою листом від 19 березня 2019 року №8-21-0.172-80/118-19, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 258,3810 га під виробничою базою по вулиці Нафтовиків, 52 у м. Херсоні , яка перебуває в оренді позивача, згідно з технічною документацією з нормативної грошової оцінки земель м. Херсона, розробленою у 1999 році Дочірнім науково-виробничим підприємством «Херсон-ГІС» та затвердженою рішенням Херсонської міської ради від 27 квітня 2000 року №186, станом на 2016 рік становить 491027252,40 грн (із врахуванням коефіцієнту функціонального використання Кф = 1.2).

Контролюючий орган в Акті перевірки зазначає, що вказаний розмір нормативної грошової оцінки відповідає нормативній грошовій оцінці земельної ділянки, визначеній витягом від 1 листопада 2007 року №01-2341 у розмірі 218642002,20 грн (з врахуванням коефіцієнту функціонального використання Кф із значенням 1,2) та з врахуванням кумулятивного значення коефіцієнтів індексації за період з 2007 року по 2015 рік. Оскільки інформація, вказана у листі Міжрегіонального управління у м. Херсоні та АР Крим ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 19 березня 2019 року №8-21-0.172-80/118-19, стосується конкретної земельної ділянки із чітко визначеною площею та адресою, яку орендує ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод», то вказаний лист за висновком податкової служби також є документом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Враховуючи вище зазначене, податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем занижено орендну плату за землю на 2016 рік у розмірі, який менше мінімального розміру встановленого ПК України на суму 8601237,56 грн.

У поданій податковій декларації з плати за землю за 2016 рік (уточнююча від 14 лютого 2017 року №) задекларовано орендну плату за земельну ділянку на території Херсонської міської ради площею 258,3810 га за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, визначеної договором оренди, з врахуванням коефіцієнтів індексації за 2009-2015 роки (204319 333,59 грн), а саме - 6129580,01 грн. При цьому розмір орендної плати за вищевказану земельну ділянку не може бути менше 3 відсотків від її нормативної грошової оцінки, підтвердженої станом на 1 січня 2016 року Міжрегіональним управлінням у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом від 19.03.2019 №8-21-0.172-80/118-19 у розмірі 491027252,40 грн, а саме - не може бути менше ніж 14730817,57 грн. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що підприємством на період з 4 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року занижено орендну плату за земельну ділянку на території Херсонської міської ради площею 258,3810 га на загальну суму 8 601 237,56 грн за 2016 рік.

На підставі Акта перевірки ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 10 березня 2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плати з юридичних осіб» на 10751546,95 грн (з яких за податковими зобов`язаннями - 8601237,56 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2150309,39 грн).

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив до Державної податкової служби України, яка за результатами розгляду скарги 19 травня 2020 року прийняла рішення №16527/6/99-00-08-05-06-06, яким податкове повідомлення-рішення від 10 березня 2020 року № залишено без змін, а скаргу ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» - без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомлення-рішення №, прийнятим ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 10 березня 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання його протиправним, та про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що донарахування грошового зобов`язання з орендної плати податковим органом здійснено за відсутності вихідних даних для такого обрахунку, а саме: за відсутності витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки. При цьому вказав, що поняття «нормативно грошова оцінка земельної ділянки» та поняття «грошова оцінка землі» є різні за містом та значенням.

Зазначена позиція підтримана П`ятим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.

Статтями 10 та 265 ПК України визначено, що плата за землю є складовою податку на майно, який є місцевим податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із статтями 269 та 270 ПК України, платниками плати за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

За приписами підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 288.2 та 288.3 статті 288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки та об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

За приписами підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки, при цьому річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку.

Враховуючи, що принцип пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що між сторонами відсутні суперечності щодо розміру орендної плати не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але мають різний підхід у визначенні нормативної грошової оцінки (далі - НГО) земельної ділянки площею 258,810 га, яку орендує позивач, за 2016 рік.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач декларував орендну плату за 2016 рік (згідно уточненої декларації від 14 лютого 2017 року № ) за всі земельні ділянки на загальну суму 6444655,89 грн, в тому числі за ділянку площею 258,3810га орендна плата склала 6129580,01 грн, що становить 3% від НГО ділянки 204319333,59 грн. При цьому, позивач керувався НГО за останньою редакцією договору оренди, до якого зміни були внесені у лютому 2010 року. Станом на 29 грудня 2009 року НГО складала 107796553,20 грн, що підтверджується витягом з технічної документації про НГО від 29 грудня 2009 року № 01-1270, виданим Управлінням Держкомзему у м. Херсоні. Згідно складових НГО застосований коефіцієнт Кф 0,50. Оскільки НГО підлягає індексації, станом на 1 січня 2016 року за розрахунками позивача її розмір становив 204319333,59 грн, при цьому нового витягу з технічної документації про НГО позивач не отримав, що підтверджується відповідями ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 1 лютого 2018 року та 1 жовтня 2018 року про неможливість видачі такого витягу у зв`язку з відсутністю належним чином розробленої та затвердженої технічної документації з НГО земель міст Херсона.

На думку податкового органу, НГО спірної ділянки на 2016 рік має становити 491027252,40 грн, а орендна плата відповідно 14730817,57 грн. При цьому, відповідач вважає, що застосування платником коефіцієнту Кф 0.50 при визначенні НГО у 2016 році є неправомірним, необхідно застосувати коефіцієнт 1.2, оскільки Кф характеризує функціональне використання земельної ділянки, зменшення коефіцієнту до 0.50 було пов`язано із тим, що земля була зайнята реконструкцією існуючих та майбутніх будівництв нових технологічних об`єктів. Термін освоєння земельної ділянки закінчився 31 грудня 2015 року.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно із підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 ПК України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Водночас, пунктом 289.2 статті 289 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель

За даними Держгеокадастру України (лист від 4 січня 2019 року № 22-28-0.22-125/2-19) коефіцієнти індексації НГО земель становлять: за 2009 рік - 1,059, 2010 рік 1,0, за 2011 рік - 1,0, за 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433, за 2016 рік для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, за 2017 рік - 1.

Згідно із статтями 15, 18 Закону України «Про оцінку земель», підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій». За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, складається технічна документація, яка затверджується районними радами.

Відповідно до частини другої статті 20 вказаного Закону, за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

За правилами статті 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначено Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489 (далі - Порядок №489).

Додатком 9 до вказаного Порядку визначено форму витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому судами попередніх інстанцій правомірно зазначено, що доводи податкового органу про те, що а ні ПК України, а ні порядками щодо обміну інформацією № 1066 і № 1638 не передбачають надання виключно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, а отже така інформація може надаватися як у формі листа так і у формі довідки є помилковими.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Тобто витяг складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що позивачем до суду надано докази звернення до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області з листами від 1 лютого 2018 року та 1 жовтня 2018 року про надання витягу з технічної документації про НГО земельної ділянки площею 258,3810 га по вулиці Нафтовиків, 52 м. Херсон , а також докази відмови у видачі такого витягу у зв`язку з відсутністю належним чином розробленої та затвердженої технічної документації з НГО земель міст Херсона.

ГУ Держгеокадастру у Херсонській області також позивача повідомило про те, що така технічна документація існувала та була затверджена рішенням Херсонської міської ради від 31 березня 2011 року №178, проте в подальшому скасована у судовому порядку (постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 24 січня 2012 року у справі №2-а-6907/11, яка набрала законної сили 16 квітня 2013 року). Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у справі № 821/299/16 визнано неправомірним та скасовано інше рішення Херсонської міської ради від 22 листопада 2013 року №1238 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона». Таким чином у 2016 році не існувало належним чином затвердженої технічної документації з НГО земель м. Херсона. Щодо попереднього рішення Херсонської міської ради від 27 квітня 2000 року №186 «Про затвердження матеріалів грошової оцінки земель м. Херсона», яким затверджено матеріали грошової оцінки земель м. Херсона, то ГУ Держгеокадастру повідомило платника, що строк дії такої грошової оцінки вичерпано. Крім того, на момент прийняття даного рішення не існувало поняття НГО, а поняття грошової оцінки не є тотожним поняттю нормативної грошової оцінки земель, введеного з прийняттям Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-IV «Про оцінку земель».

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24 січня 2012 року у справі №2-а-6907/11, залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 9 грудня 2015 року, скасовано усі рішення Херсонської міської ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона. Отже, на час виникнення спірних правовідносин відсутнє рішення Херсонської міської ради про затвердження саме нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а відповідно відсутня і технічна документація з НГО земель міста Херсона.

Тому позивач при визначенні НГО орендованої ділянки керувався договором оренди (із змінами) та останнім витягом про НГО від 29 грудня 2009 року № 01-1270, виданим Управлінням Держкомзему у м. Херсоні.

У свою чергу, як встановлено судами попередній інстанцій контролюючий орган нараховуючи податок на землю керувався листом № 8-21-0.172-80/118-19 Міжрегіонального управління у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 19 березня 2019 року, в якому вказано, що згідно з технічною документацією з НГО земель м. Херсона, розробленою у 1999 році дочірнім науково-виробничим підприємством «Херсон-ГІС» та затвердженою рішенням Херсонської міської ради від 27 квітня 2020 року № 186, НГ0 ділянки 258,3810 га, яку орендує позивач, станом на 2016 рік становить 491027252,40 грн з урахуванням Кф=1,20 та індексації. При цьому, на думку відповідача, зазначений лист є документом про НГО земельної ділянки, вказаний в ньому розмір НГО відповідає НГО, визначеній попереднім витягом від 1 листопада 2007 року № 01-2341, який оформлено Управлінням земельних ресурсів у м. Херсоні Херсонської області.

Також, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що після 2007 року сторони договору оренди 17 лютого 2010 року вносили у договір зміни, згідно яких змінено, в тому числі, і розмір НГО на рівні 107796553,20 грн. В подальшому жодних змін до договору оренди сторони не вносили. Міська рада не ініціювала а ні перерахунок НГО, а ні збільшення розміру орендної плати за договором з позивачем.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що застосування контролюючим органом відомостей технічної документації, затвердженої рішенням Херсонської міської ради «Про затвердження матеріалів грошової оцінки земель м. Херсона» від 27 квітня 2000 року №186, для визначення розміру орендної плати є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки станом на 2016 рік дані про оцінку землі не можуть бути застосовані згідно рішення міської ради, прийнятим у 2000 році. При донарахуванні орендної плати за земельну ділянку площею 258,3810 га за 2016 рік відповідач не врахував положення статті 289 ПК України, згідно з якими для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, а не грошова оцінка землі. Рішенням Херсонської міської ради від 27 квітня 2000 року №186 була затверджена саме грошова оцінка земель. Згідно із приписами статті 201 Земельного кодексу України, грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Законодавчо визначене поняття «грошова оцінка земельних ділянок» відсутнє. Земельний кодекс України лише вказує, що залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Крім того, як вже було зазначено у цій постанові, згідно із підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки, при цьому річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку.

Щодо посилання податкового органу на те, що інформація про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки може надаватися як у формі листа так і у формі довідки, а тому при обчисленні такої плати відповідач керувався виключно інформацією отриманою від ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, то колегія суддів касаційної інстанції погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність такого, оскільки лист не може бути ототожнено з витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, оскільки не містить жодних складових, а також здійснений за відсутності рішень Херсонської міської ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Херсона.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого 10 березня 2020 року №.

Враховуючи зазначені обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ПАТ «Херсонський нафтопереробний завод» про визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Щодо посилання контролюючого органу у касаційній скарзі на неправомірність рішень судів попередніх інстанцій на те, що останніми не залучено у справі третіх осіб на стороні відповідача, а саме Херсонську міську раду, Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради, а також Міжрегіональне управління у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, то колегія суддів касаційної інстанції вважає їх безпідставними та зазначає, що суди попередніх інстанцій врахувавши характер спірних правовідносин, предмет оскарження та його обґрунтування не створюють для зазначених третіх осіб юридичних наслідків, як у випадку задоволення так, і у випадку відмови у задоволенні позову дійшли правомірного висновку про відсутність достатніх і обґрунтованих підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення до розгляду у цій справі зазначених вище третіх осіб.

Крім того, у касаційній скарзі відповідач як на підставу для скасування рішень судів посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій приймаючи оскаржувані рішення не врахували правову позицію викладену Верховним Судом у постанові від 25 червня 2020 року (справа №821/1416/17), яка на думку контролюючого органу, ухвалена у подібних правовідносинах. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вважає такі посилання безпідставними, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. Під час розгляду справи, судом встановлено, що обставини справи №821/1416/17 та справи, що розглядається є відмінними.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 3, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, як відокремленого підрозділу ДПС, яке є правонаступником Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 липня 2021 року.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх