Справа № 201/11601/20(2-а/201/12/2021)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2021 року м. Дніпросправа № 201/11601/20(2-а/201/12/2021)

головуючий суддя І інстанції Батманова В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 року в адміністративній справі №201/11601/20(2-а/201/12/2021) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Прокопович Лесі Василівни про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1АВ №00512417 від 16.07.2020,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора Департаменту патрульної поліції Прокопович Лесі Василівни про скасування постанови від 16.07.2020 року серії 1 АВ № 00512417.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Скасовано постанову серії АВ № 00512417 від 16.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Прокопович Лесею Василівною.

Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржувана постанова була прийнята обґрунтовано та з дотриманням приписів чинного законодавства, оскільки позивачем було перевищено встановлене обмеження швидкості на 24 км./год.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 16.07.2020 року інспектором Департаменту патрульної поліції Прокопович Лесею Василівною була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії 1 АВ № 00512417.

Відповідно до вказаної постанови, 16.07.2020 року о 20:24 за адресою М06 Київ-Чоп 66+250 зафіксовано транспортний засіб Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 , та особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км./год., чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, у зв`язку з тим, що позивач не керувала транспортним засобом в цей час, тому як перебувала за кордоном, що свідчить про необхідність її скасування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.

Приписами ст. 14 Закону України Про дорожній рух визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.п. 12.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі ПДР України) додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та 3.31 Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху та власників транспортних засобів до адміністративної відповідальності за вчинення визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Поряд з вказаним, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис та фотозйомку з технічного засобу Каскад 040-1219.

Відповідно до вказаного відеозапису, 16.07.2020 року о 20:24 за адресою М06 Київ-Чоп 66+250 зафіксовано транспортний засіб Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом рухалась зі швидкістю 134 км./год. та перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км./год.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що комплекс автоматичної фото-відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад», зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, затверджений сертифікатом № UA.TR/001 5-19, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Отже, технічний засіб Каскад 040-1219 є засобом вимірювальної техніки, який введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, подальша експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, а тому зафіксовані останнім відомості являються доказом в розумінні вище зазначеної статті 251 КУпАП.

При цьому, що стосується посилань позивача на те, що в період з 12.07.2020 року по 19.07.2020 року остання перебувала за межами України ( в Туреччині), що підтверджується копією закордонного паспорту позивача, а відтак не вчиняла 16.07.2020 року адміністративне правопорушення, зазначене в спірній постанові, то колегія суддів апеляційного суду зазначає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції задовольняючи позов, що відповідно до ст.ст. 14-1, ст. 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадку фіксування адміністративного правопорушення в автоматичному режимі, суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 16.07.2020 року транспортний засіб Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 був зареєстрований за позивачем, а відтак в силу наведених правових приписів саме остання є належним суб`єктом притягнення до адміністративного відповідальності.

Що стосується посилань позивача на неналежність складення відповідачем спірної постанови, а саме відсутності в останній порядку сплати штрафу, порядку його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів, порядку звільнення від кримінальної відповідальності, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з наданої відповідачем копії постанови, наведені реквізити наявні в спірній постанові.

В свою чергу, посилання позивача на відсутність вказаних реквізитів в екземплярі спірної постанови, яка була нею подана, як на підставу її скасування, є безпідставним, оскільки як вбачається з пояснень позивача, відображених в позовній заяві, наведений екземпляр спірної постанови був отриманий від державного виконавця, якому було передано спірну постанову на примусове виконання, а не надсилалось на адресу позивача.

Відносно посилань позивача на порушення відповідачем приписів ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме не отримання відповідачем при здійсненні фотозйомки не менше двох зображень, отриманих з різних або протилежних ракурсів, то колегія суддів апеляційного суду не погоджується із вказаними доводами, оскільки при фіксації порушення транспортним засобом Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 , фотофіксація здійснювалась з двох різних ракурсів (а.с. 44).

Відтак, з зазначених обставини справи вбачається підтвердженим факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, відповідальність за яке несе особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, тобто позивач.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку відносно необхідності задоволення апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 року в адміністративній справі №201/11601/20(2-а/201/12/2021) скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова