Справа № 209/2250/21
Суддя: Решетник Т. О.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/2250/21
Провадження № 2-а/209/27/21
РІШЕННЯ

іменем України

"16" липня 2021 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участі секретаря - Шаповал А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в м. Кам`янське адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №3 полку №2 з обслуговування лівого берега Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Дацько Олександра Миколайовича, Департаменту патрульної поліції в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в червні 2021 року звернувся до суду з позовом.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 12 червня 2021 року о 22 год. 10 хв. інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону № 3 полку №2 з обслуговування лівого берега Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Дацько Олександром Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 282752, якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, 36 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Вважає, що постанова серії ДП № 282752 від 12.06.2021р. є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки Позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ч. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а Відповідачем 1 всупереч вимогам ст. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина Позивача у вчиненні такого правопорушення, були відсутні докази вчинення Позивачем правопорушення.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови «12.05.2021 року о 22год . 15 хв. ум. Київ, по проспекту Броварському 18Д водій ОСОБА_1 керував ТЗ ТОYОТА СОROLA д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби, при цьому не ввімкнув фари ближнього світла. При цьому не мав права керування ТЗ не пред`явивши посвідчення водія відповідної категорії та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, 36 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутнє правопорушення, яке йому інкриміноване Відповідачем, оскільки за своєю конструкцією та модифікацією в автомобілі ТОYОТА СОROLA д.н.з. НОМЕР_1 автоматично вмикається світло.

Всі його клопотання Відповідачем 1 були просто проігноровані, що позбавило його права на захист, на об`єктивний та повний розгляд справи.

На вимогу Відповідача 1 пред`явити посвідчення водія, ним було пред`явлено посвідчення, видане в Сполучених Штатах Америки, так як він є громадянином цієї країни.

Відповідно до п. 29.1 а) ПДР Водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати реєстраційні документи на транспортний засіб і посвідчення водія, що відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968). Ним було пред`явлено Відповідачу 1 посвідчення водія міжнародного зразка на мові країни, якою вони були видані, однак останнім воно було проігнороване, та вимагав пред`явити посвідчення водія, видане саме в Україні.

Відповідачем 1 до оскаржуваної постанови серії ДП № 282752 від 12.06.2021року не було додано будь-яких доказів на підтвердження вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене просить суд: Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 282752 від 12.06.2021року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 470 грн. 00 коп.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, додаткових доказів, письмових пояснень, уточнень суду не надав.

Відповідач - інспектор патрульної поліції роти №3 батальйону №3 полку №2 з обслуговування лівого берега Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Дацько О.М., в судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень, клопотань суду не надавав.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в м. Києві, в судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень, клопотань суду не надавав.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Так, було встановлено, що 12.06.2021 року інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №3 полку №2 з обслуговування лівого берега Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Дацько О.М. було складено постанову серії ДП18 № 282752 від 12.06.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст. 126 КУпАП. Відповідно до якої, ОСОБА_1 12.06.2021 року о 22:15 год. в м. Київ по пр. Броварський, буд. 13-2, керував ТОYОТА СОROLA д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби, при цьому не ввімкнув фари ближнього світла. При цьому не мав права керування ТЗ не пред`явивши посвідчення водія відповідної категорії, чим вчинив адміністративі правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, 36 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень(а.с.11).

Згідно наданих суду матеріалів, позивач ОСОБА_1 має паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 (а.с.13-16).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 має водійського посвідчення НОМЕР_3 видане 18.09.2019 року штатом Нью-Йорк, США, дійсне до 24.01.2024 року, в якому літерами латинського алфавіту серед іншого зазначено його ім`я та прізвище по батькові - ОСОБА_1 , стать, також місце проживання. Категорія транспортних засобів, якими він має право керувати, вказана, як «CLASS: А» (а.с.17).

Позивач у позовній заяві зазначив, що він не порушував ПДР України, а відповідач неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Також, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилання на докази, на підставі яких було встановлено наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), мають ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Судом встановлено, що позивач на виконання вимоги відповідача пред`явив національне посвідчення водія, видане штатом Нью-Йорк, США, дійсне до 24.01.2024 року, в якому літерами латинського алфавіту серед іншого зазначено його ім`я та прізвище по батькові - ОСОБА_1 , стать, також місце проживання. Категорія транспортних засобів, якими він має право керувати, вказана, як «CLASS: А».

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25 квітня 1974 року ратифіковано Віденську Конвенцію про дорожній рух від 1968 року.

Частиною 2 ст. 41 Конвенції про дорожній рух встановлено, що договірні сторони будуть визнавати будь-яке національне водійське посвідчення, складене їх національною мовою або на одній з їх мов або, якщо воно не складене на такій мові, супроводжуване завіреним перекладом; будь-яке національне водійське посвідчення, що відповідає приписам додатку 6 Конвенції, будь-яке міжнародне водійське посвідчення, що відповідає приписам додатку 7 Конвенції, дійсними на своїй території для керування автомобілем, що відповідає категорії чи категоріям транспортних засобів, на керування якими видане посвідчення, за умови, що вказане посвідчення є дійсним та що воно видане іншою договірною стороною чи одним з її територіальних підрозділів або об`єднанням, уповноваженим на це цієї договірної сторони чи одним з її територіальних підрозділів.

Положеннями частини 8 додатку 6 Конвенції про дорожній рух встановлено, що національне водійське посвідчення договірних сторін може видаватися для керування транспортними засобами наступних категорій та підкатегорій: А, В, С, D, BE, СЕ, DE.

Відповідно до частини 9 додатку 6 Конвенції про дорожній рух на підставі національного законодавства в межах категорій А, В, С, СЕ, D та DE можуть вводитися наступні підкатегорії транспортних засобів, на керування якими може бути видано водійське посвідчення: А1, В1, С1, D1, С1Е , D1E .

При цьому, літери, якими позначені відповідні категорії транспортних засобів відповідно до Конвенції про дорожній рух 1968 року відрізняються від літер, якими позначені категорії транспортних засобів на території деяких штатів Сполучених Штатів Америки, зокрема, на території штату Нью-Йорк. Доказів, які б свідчили про їх відповідність Конвенції про дорожній рух 1968 року суду не надано.

Крім того, Сполучені Штати Америки не є договірною стороною Віденської Конвенції про дорожній рух 1968 року.

Також, суд звертає увагу, що Україною не було ратифіковано Женевську Конвенцію про дорожній рух 1949 року, учасником якої є Сполучені Штати Америки.

Згідно з п.30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Тобто, з аналізу п. 30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», встановлено, що посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, надає право на керування транспортними засобами лише за умови наявності міжнародного посвідчення водія.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що керуючи транспортним засобом за наявності лише посвідчення водія, виданого штатом Нью-Йорк, США (яке не відповідає вимогам вищезазначеної Конвенції, зокрема, не містить відомостей про категорії транспортних засобів, які наведено в додатку 6 цієї Конвенції), за відсутності міжнародного посвідчення водія, в діях позивача наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Зміст ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. накладено на позивача з врахуванням ст.36 КУпАП, тобто, в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є більш суворішою за санкцію ч.2 ст.122 КУпАП, що відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Інші доводи позивача не спростовують законності оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову - ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №3 полку №2 з обслуговування лівого берега Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Дацько Олександра Миколайовича, Департаменту патрульної поліції в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2021 року.

Суддя Т.О. Решетник