Справа № 552/2165/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 р.Справа № 552/2165/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Самсонова О.А., пров. Хорольський, 6, м. Полтава, Полтавська, 36034, повний текст складено 08.06.21 року по справі № 552/2165/21

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Київської районної у м.Полтаві ради (далі відповідач), в якому просив суд скасувати постанову № 66 від 19 квітня 2021 року, винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.154 КУпАП, провадження в справі закрити.

В обґрунтування позову посилався на те, що зазначена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а саме у ній зазначена дата народження невідомої особи, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , постанова не відповідає формальним вимогам, оскільки в ній відсутня інформація щодо доказів по справі та не враховані аргументи позивача, які були розглянуті Адміністративною комісією та не надана оцінка відповідним доказам та аргументам. Вказав, що при винесенні постанови Адміністративна комісія керувалася Протоколом про адміністративне правопорушення Серія ГП 372407, який був складений з грубим порушенням чинного законодавства. В матеріалах справи, переданих дільничним до Адміністративної комісії, був наявний відеозапис відмови позивача від підписання протоколу. Відеозапис є фрагментарним, на ньому не зафіксовано всього процесу складання Протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про упереджену позицію працівників поліції і порушення принципу презумпції невинуватості. Зйомка здійснювалась на невідомий пристрій, позивача не попередили про здійснення відеофіксації. При прийнятті рішення, Адміністративна комісія виконкому Київської районної ради в м. Полтава була у неповному складі, а саме в кількості 4 особи та керувалася Протоколом про адміністративне правопорушення Серія ГП 372407 від 03.04.2021 року, який складений з грубим порушенням чинного законодавства.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2021 у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення Серія ГП 372407 від 03.04.2021 року відсутні будь-які позначення та підписи в графі про роз`яснення прав та обов`язків. Вказує, що судове рішення не містить інформації про оцінку положень щодо пропущення строків складання протоколу, відсутності даних про документ, на підставі якого було встановлено особу, щодо якої складався протокол та не згадується про невірне визначення працівником поліції об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції, оскільки відповідно до ст.218 КУпАП повноваження розглядати справи і встановлювати винуватість особи за ч.1 ст.154 КУпАП належить до повноважень Адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

Також, вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що в якості свідка в судовому засіданні суду першої інстанції допитана особа, яка була заявником по справі про адміністративне правопорушення, що розглядалась Адміністративною комісією. Вважає, що суд надав перевагу показанням свідка, незважаючи на те, що позивачем зазначено про упередженість свідка та його зацікавленість у визнанні позивача винним у вчиненні правопорушення.

Крім того, зазначає, що суд не прийняв до уваги той факт, що собака, зображена на фотографіях в матеріалах справи, позивачу не належить.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03 квітня 2021 року старшим дільничним офіцером поліції ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Лагуновим В.С. складено протокол серії ГП №372407 про порушення ч.1 ст. 154 КУпАП, п.4 ст. 34 Правил благоустрою в м.Полтаві від 16.06.2017 року ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу 22.03.2021 о 15-00 год. по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 на території загальноосвітньої школи №30 здійснював вигул собаки породи спанієль в неустановленому місці, без повідка та намордника.

Постановою адміністративної комісії виконкому Київської районної у м.Полтаві ради від 19 квітня 2021 року №66 встановлено порушення ОСОБА_1 п.4 ст. 34 Правил благоустрою м.Полтава, затверджених рішенням 11 сесії Полтавської міської ради VІІ скликання від 16 червня 2017 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 154 КУпАП та призначено стягнення у вигляді усного зауваження.

Відповідно до вказаної постанови 22.03.2021 року о 15-00 год. по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 на території ЗОШ № 30 здійснював вигул собаки породи «кокер-спанієль» не в установленому місці без повідка та намордника.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова ухвалена уповноваженим органом в межах наданих йому повноважень, на підставі наявних доказів з врахуванням всіх обставин та з додержанням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За визначенням ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45,46,92,99,103-1,103-2,104,104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті),статтями 138,141,142,149-152,частиною першою статті 154,статтями 155,155-2,частиною другою статті 156,частинами першою - четвертоюстатті 156-1, статтями156-2,159,частиною першою статті 163-17,статтею 175-1(за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради),статтею 179,статтею 180(крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють),частиною четвертою статті 181,статтею 181-1,частиною першою статті 182,статтями 183,185-12,186,189,189-1,212-1цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 154 КУпАП адміністративна відповідальність настає за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. До особи, яка вчинила таке адміністративне правопорушення може бути застосовано такі види адміністративних стягнень як попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до п.4 ст. 34 Правил благоустрою міста Полтави, затверджених рішенням 11 сесії Полтавської міської ради VІІ скликання від 16 червня 2017 року, власникам собак, котів і хижих тварин забороняється вигулювати собак у невстановлених для цього місцях.

В силу норм ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Так, як зазначалось вище, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, слугувало те, що позивач ОСОБА_1 22.03.2021 року о 15-00 год. здійснював вигул собаки породи «кокер-спанієль» не в установленому місці, а саме на території загальноосвітньої школи № 30 по АДРЕСА_1 , що є порушенням п.4 ст. 34 Правил благоустрою міста Полтави, затверджених рішенням 11 сесії Полтавської міської ради VІІ скликання від 16 червня 2017 року.

Зазначена обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №372407 від 03 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 ;

- заявою ОСОБА_2 на адресу начальника ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.03.2021 року, у якій він повідомляв, що о 22.03.2021 року о 15.00 год. на території Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №30» Полтавської міської ради Полтавської області ним було виявлено факт вигулу собаки (кокер - спанієль) без намордника та повідка, гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . На зауваження дана особа не реагувала, вела себе зухвало та нахабно, виражалася нецензурною лайкою і намагалася всіляко принизити його гідність. Також повідомляв що гр. ОСОБА_1 майже щоденно здійснює вигул своєї собаки на території учбового закладу. Даний факт можуть підтвердити працівники учбового закладу. Тому просив притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що ОСОБА_1 знає, оскільки він навчався у ЗОШ №30. Підтверджує, що позивач неодноразово вигулював свого собаку породи спанієль помаранчевого кольору на території школи. Свідок неодноразово робив йому зауваження з цього приводу. На зауваження ОСОБА_1 не реагує, пояснюючи, що робитиме те, що хоче. Той факт, що він здійснює саме вигул собаки, позивач в той час не заперечував. Позивач весь час вигулює одного і того ж собаку, в тому числі і в той день, щодо подій якого свідок писав заву до органів поліції;

- фотознімками, долученими до адміністративної справи, з яких вбачається, що позивач з собакою перебуває на території стадіону.

Зважаючи на показання свідка, що саме ним здійснено фотографування позивача в той час, як він вигулював собаку, вказані фотознімки в сукупності з іншими доказами у справі, свідчать про вчинення позивачем вигулу собаки на території ЗОШ №30.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на наступне.

Так, порядок складання протоколу про адміністративні правопорушення затверджено КУпАП.

Згідно частини другої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

На підставі аналізу наведених правових норм, апеляційний суд дійшов висновку про те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення повинна безпосередньо фіксувати факт адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №372407 від 03 квітня 2021 року містить відмітку про роз`яснення позивачу прав та обов`язків.

Про відмову позивача від підпису особою, що його склала, зазначено в протоколі.

Також, факт відмови позивача від підпису в протоколі підтверджується переглянутим в судовому засіданні суду першої інстанції відеозаписом, наявним в адміністративній справі адміністративної комісії виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради.

Крім того, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на невірне зазначення у протоколі дати народження особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судом вірно встановлено, що вказаний протокол складено саме стосовно позивача.

Окремі недоліки протоколу не можуть свідчити про незаконність оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 218 КУпАП розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 154 КУпАП віднесено до компетенції адміністративної комісії при виконкомі при виконавчих органах міських рад.

Отже, справа про адміністративне правопорушення щодо позивача розглянута уповноваженим органом.

Вирішуючи питання щодо додержання порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, встановленого законом, колегія суддів бере до уваги, що позивач був присутній під час розгляду адміністративної справи адміністративною комісією. Порушень вимог ст.254 КУпАП в частині строків складання протоколу судом не встановлено, а саме протокол складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а не з моменту звернення з заявою щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що доводи апелянта про те, що собака, зображена на фотографіях в матеріалах справи, йому не належить та про те, що суд надав перевагу показанням свідка, незважаючи на те, що позивачем зазначено про його упередженість та зацікавленість у визнанні позивача винним у вчиненні правопорушення свідчать про обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчинення адміністративного правопорушення за порушення ч.1 ст.154 КУпАП, оскільки відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні письмові докази, які не спростовані позивачем.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2021 року по справі № 552/2165/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 21.07.2021 року