Справа № 340/121/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2021 року м. Дніпросправа № 340/121/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у січні 2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України щодо не проведення своєчасного та повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , а саме невиплаті в день звільнення компенсації за не отримане речове майно; зобов`язати Державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно, за цінами, що діють на момент підписання наказу про звільнення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України щодо не проведення своєчасного та повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , а саме невиплаті в день звільнення компенсації за не отримане речове майно. Зобов`язано Державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно в розмірі 14825,04 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна установа «Кропивницький слідчий ізолятор» подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» наказом № 220/ОС-20 від 22.06.2020.

ОСОБА_1 видано довідку № 2 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 , в якій Державною установою «Кропивницький слідчий ізолятор» самостійно визначено суму грошової компенсації за 25 предметів недоотриманого речового майна у кількості 56 штук в розмірі 14825,04 грн.

ОСОБА_1 звернулася до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» з заявою про отримання грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно.

Державна установа «Кропивницький слідчий ізолятор» листом № 29-9-20/1-24 від 23.12.2020 повідомила, що у 2020 році кошти для відшкодування грошової компенсації за не отримане речове майно не виділялися та не надходили, тому виплати не проводилися. В разі надходження коштів буде повідомлено та виплачено компенсацію в повному обсязі.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частин 1-2 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами визначає Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Відповідно до пункту 23 Порядку грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», державної установи «Центр пробації» відповідно до їх закупівельної вартості.

Для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки (пункт 60 Порядку).

Таким чином, на момент звільнення ОСОБА_1 , остання мала право на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно.

Судом встановлено, відповідачем не заперечується, що останнім не було вирішено питання щодо проведення розрахунку недоотриманого речового майна в день звільнення ОСОБА_1 , що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Лише після звернення ОСОБА_1 із заявою у червні 2020 року, яку було скеровано до виконання у листопаді 2020 року відповідно до резолюції, яка міститься на останній, відповідачем було надано довідку на речове майно, належне до отримання, відповідно до якої сума компенсації становить 14825,04 грн., проте компенсація виплачена не була, що також не заперечується відповідачем.

Доводи апелянта щодо відсутності коштів на відповідні виплати, суд апеляційної інстанції не приймає як обґрунтовані, оскільки відповідно до вимог закону при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення і взяті на себе державою позитивні зобов`язання мають забезпечити виконання встановленого законом права.

Невиплата грошової компенсації у зв`язку з відсутністю коштів для проведення такого виду виплат не відповідає вимогам чинного законодавства та прямо порушує права позивача.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року в адміністративній справі № 340/121/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 22 липня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 22 липня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров