Справа № 480/1398/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бондар С.О.

22 липня 2021 р. Справа № 480/1398/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року по справі № 480/1398/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и в:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у справі № 480/1398/19, що набрало законної сили 30.10.2019 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основної державної пенсії відповідно до ст. 59 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області (далі - ГУ ПФУ у Сумській області, пенсійний орган) зобов`язано здійснити з 01.01.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної державної пенсії з урахуванням положень ст. 59 Закону № 796-XII.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 по роз`яснення означеного судового рішення.

26.01.2021 року позивач ОСОБА_1 в порядку, встановленому ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати протиправним рішення № 62 відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Сумській області та дії, вчинені пенсійним органом на виконання рішення суду першої інстанції від 10.06.2019 року по справі № 480/1398/19. Одночасно в порядку, встановленому ст. 382 КАС України, позивач просить суд зобов`язати ГУ ПФУ у Сумській області подати звіт про виконання означеного вище судового рішення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що судове рішення у справі № 480/1398/19 виконувалося пенсійним органом до грудня 2020 року включно.

30.12.2020 року він звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, якою повідомляв пенсійний орган про своє бажання отримувати пенсію в розмірі, що чітко визначений ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, та у відповідності до резолютивної частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі № 490/1398/19.

ГУ ПФУ в Сумській області листом від 06.01.2021 року повідомив його про відсутність підстав для обчислення розміру його пенсії без застосування положень п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

В січні 2021 року та до теперішнього часу відповідач ніякого перерахунку розміру його пенсії не зробив. У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідач в даному випадку неправомірно застосовує положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від. 28.01.2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення та дій ГУ ПФУ у Сумській області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від. 10.06.2019 року у справі № 480/1398/19 повернуто заявнику без розгляду.

Судове рішення вмотивовано тим, що заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності ГУ ПФУ в Сумській області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у справі № 480/1398/19 подана без додержання вимог ст. 383 КАС України, а тому повинна бути повернута заявникові.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне та неповне зсуванням судом першої інстанції обставин, які мають важливе значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, просить його скасувати та передати його заяву на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судове рішення у справі № 480/1398/19 виконувалося пенсійним органом до грудня 2020 року включно.

30.12.2020 року він звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, якою повідомляв пенсійний орган про своє бажання отримувати пенсію в розмірі, що чітко визначений ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, та у відповідності до резолютивної частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі № 490/1398/19.

ГУ ПФУ в Сумській області листом від 06.01.2021 року повідомив його про відсутність підстав для обчислення розміру його пенсії без застосування положень п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

В січні 2021 року та до теперішнього часу відповідач ніякого перерахунку розміру його пенсії не зробив. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушене його право в процесі виконання судового рішення саме з цього моменту, а не з грудня 2019 року, як це зазначає суд в оскаржуваній ухвалі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 320 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Як вбачається з матеріалів даної справи, 26.01.2021 року, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду першої інстанції з заявою про визнання протиправними рішення та дій, вчинених ГУ ПФУ в Сумській області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року у справі № 480/1398/19, просив суд першої інстанції: визнати протиправним рішення № 62 відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Сумській області та дії, вчинені пенсійним органом на виконання рішення суду першої інстанції від 10.06.2019 року по справі № 480/1398/19 та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України).

Тобто, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо застосування останніми заходів, передбачених ст.ст. 382, 383 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 382 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (ч. 2 ст. 383 КАС України).

Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч. 5 ст. 383 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 16.10.2018 року по справі № 556/2081/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, приписами ст. 382 та ст. 383 КАС України передбачено і різні порядки розгляду заяв, поданих відповідно до цих норм.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, отримавши заяву позивача про визнання протиправними рішення та дій, вчинених ГУ ПФУ в Сумській області - відповідачем на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 480/1398/19 та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області подати звіт про виконання рішення суду, прийняв до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України.

Тобто, судом першої інстанції було вирішено розглядати подану заяву позивача ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України сумісно.

Колегія суддів зауважує, що як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року) судом першої інстанції фактично розглядалася та вирішувалася заява позивача в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України сумісно, не зважаючи на те, що приписами вказаних статей КАС України передбачено різні процедури розгляду заяв та різні правові наслідки за наслідками розгляду таких заяв відповідно до вказаних норм КАС України.

Відповідно з урахуванням наведеного, заяви подані в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України не можуть розглядатися та вирішуватися судом першої інстанції сумісно, оскільки такі види судового контролю мають розглядатися та вирішуватися останнім окремо, з ухваленням окремих судових рішень за наслідками розгляду таких заяв, що не було враховано судом першої інстанції в даній справі.

Таким чином, з огляду на вказане вище, враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року відповідно до п. 1 та п. 4 ст. 320 КАС України скасуванню, з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В даному випадку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вирішити заяви позивача по суті.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова