Справа № 308/9299/21
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9299/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Лецак Н.В., представника позивача Баброцяк Л.О., відповідача ОСОБА_1 (BENNACEUR ARDELFETAH), його представника адвоката Канівець О.П., перекладача: Халіма Хамада Мохамед, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 / АДРЕСА_1 / до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Алжиру /місце народження та проживання: Алжир, місце перебуває АДРЕСА_1 , про затримання з метою видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Алжиру, про затримання з метою видворення за межі території України.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач о 02год. 20хв. 17липня 2021 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час якого подолання загороджувального паркану на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в районі 236 прикордонного знаку 2000 м. до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону, поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.

Документ, що посвідчуєособу закордонний паспорт громадянина Алжиру № НОМЕР_2 виданий 08.09.2015 року.

Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Також позивач зазначає, що між Україною та Алжиром угоду про реадмісію осіб не укладено.

Представника відповідача Бeннасер Абдельфетау адвокат Канівець О.П.подав відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина ОСОБА_3 про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня2021 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним в позові, просив задовольнити в повному обсязі. Також пояснив, що докази щодо відрахування відповідача з навчання за порушення умов контракту, відсутні. Рішення про повернення відносно відповідача є в наявності, проте до матеріалів справи не додано; до суду поданий позов про видворення відповідача; матеріали про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 КУпАП на момент розгляду цього позову судом не розглянуті. Відповідач при затриманні при собі мав паспорт громадянина Алжиру, має візу, що надає йому право перебувати на території України.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що приїхав на територію України легально, має візу, яка дійсна ще один календарний місяць.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що підстави затримувати відповідача відсутні, оскільки він в легальному порядку заїхав та територію України, оригінали документів відповідача знаходяться у військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені при затриманні відповідача. Протокол за ст. 204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 до суду не направлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч.4 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, в тому числі в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 17липня 2021 року о 02год. 20хв. Бeннасер Абдельфетау був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час якого подолання загороджувального паркану на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в районі 236 прикордонного знаку 2000 м. до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону, поза встановленими пунктами пропуску, з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб, чим вчинив порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

17липня 2021 року о 02год. 20хв. відповідач у порядку ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 17.07.2021 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.07.2021 року, копією паспорту ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.5 ст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», однією з основних функцій прикордонної служби України є участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.

Крім цього, пунктом 5 статті 19 цього Закону передбачено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч.2 ст.14 цього Закону, іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

У частині другій статті 289 КАС України вказано, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною одинадцятою статті 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Як наслідок приведених положень законодавства, однією із умов для затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства є наявність обставин щодо його незаконного перебування на території України.

Крім того, відповідно до ст.9, ст.29 Загальної декларації прав людини, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

У п. 103 Рішенні Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року "Справа "Анатолій Руденко проти України", стало остаточним 17 липня 2014 року (№ 50264/08) вказано, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. для застосування цих принципів у контексті підпункту "e" пункту 1 статті 5 Конвенції рішення у справах "Вітольд Литва проти Польщі", заява N 26629/95, п. 78, ЄСПЛ 2000-III, та "Станєв проти Болгарії" [ВП], заява N 36760/06, п. 143, ЄСПЛ 2012).

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

В судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що відповідач має дійсний до вересня 2025 року паспорт громадянина Алжиру /копія наявна в матеріалах справи/, а також візу, що дає право перебувати на території України.

З протоколу про особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.07.2021 вбачається, що при затриманні Бeннасер Абдельфетау у нього вилучено паспорт громадянина Алжиру № НОМЕР_3 .

Рішення про примусове повернення відносно відповідача Бeннасер Абдельфетау в матеріалах справи відсутнє, як і докази пред`явлення до відповідача позову про примусове видворення.

Як наслідок встановлені судом обставини не можуть бути правовою підставою для затримання відповідача, як особи яка законно перебуває на території України до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, позаяк до такого пункту поміщуються особи, які незаконно перебувають на території України; ухвала суду про відкриття провадження у справі про примусове видворення відповідача в матеріалах справи відсутня.

Стосовно ж вчиненого позивачем порушення законодавства України з прикордонних питань щодо незаконного перетину державного кордону України з Словацькою Республікою поза пунктом пропуску, то вчинення такого порушення є підставою для притягнення до відповідальності, визначеної Законом, при цьому така відповідальність не передбачає поміщення іноземця до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на шість місяців в порядку, передбаченому статтею 289 КАС України.

З пояснень представника позивача вбачається, що матеріали про притягнення відповідача до відповідальності за ст. 204-1 КУпАП скеровані до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 20.07.2021.

Однак відомості про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )за ст. 204-1 КУпАП в матеріалах справи станом на 20.07.2021 відсутні, хоча відповідно до ч.2 ст. 277 КУпАП строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 204-1 КУпАП, встановлено протягом доби.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою видворення за межі території України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 /місце народження та проживання: Алжир, місце перебуває АДРЕСА_1 , про затримання з метою видворення за межі території України відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20липня 2021 року.

Суддя Голяна О.В.