Справа № 227/1678/21
Суддя: Хандурін В. В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.07.2021 227/1678/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Коверченковій М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 18.04.2021 року поліцейським СРПП Волноваського РВП ГУНП України в Донецькій області старшим лейтенантом Барановим Владиславом Вячеславовичем складено постанову серії БАА № 812694 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопоруше6ння у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., у зв`язку з тим, що позивач 18.04.2021 року о 17:55 годині у смт. Благодатне на блокпосту № 26009 керував транспортним засобом ВАЗ 210930-20, д/н НОМЕР_1 , на якому встановлено газобалонне обладнання, яке не зареєстроване протягом 10 діб в сервісному центрі, чим порушив ст.32 Закону України «Про дорожній рух» та п. 31.3 А ПДР України. Позивач свою провину заперечує, вини не визнає у зв`язку з відсутністю самої події адміністративного правопорушення та вважає, що представником поліції грубо порушено процедуру та розгляд справи про адміністративне правопорушення, і як наслідок, винесена постанова є протиправною. Так, дійсно увечері 18.04.2021 року позивач, рухаючись на власному автомобілі, був зупинений працівником патрульної поліції, який при зовнішньому огляді автомобіля під заднім бампером встановив наявність додаткового клапану для заправки та без будь-яких перевірок, висновків і свідків відразу визначився, що транспортний засіб незаконно переобладнано газобалонним обладнанням та нашвидкуруч склав постанову. Також зазначив, що представник поліції, який зупинив його автомобіль, не є експертом, або особою, що може дати правовий висновок, що на автомобілі не тільки встановлено ГБО, але є працюючою системою і що саме це є переобладнанням, а тим більше переобладнанням з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Наявність в авто під заднім бампером додаткового клапану для заправки не може бути твердженням й достовірно свідчити про переобладнання авто газобалонним обладнанням. Представник поліції не перевірив, чи є в багажному або в іншому відділенні газовий балон, та інші елементи замкнутої працюючої системи такого переобладнання, чим заправляється автомобіль. В даному випадку, транспортний засіб позивача повністю справний, не переобладнаний будь-якими сторонніми працюючими засобами чи системами, але мається окремий непрацюючий елемент від газового обладнання від попереднього власника, а безпідставні доводи органів поліції про наявність факту порушення п. 31.3 А ПДР України є лише припущенням. Окрім того, представник поліції при складанні процесуальних документів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності грубо порушив сам процес розгляду справи, оскільки після зупинки транспортного засобу нашвидкуруч пред`явив йому обвинувачення, відібрав персональні дані та склав сумнівну постанову. Позивач вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення його права були порушені, а саме: він не був ознайомлений зі своїми правами, які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відмітка про ознайомлення з такими правами була формальною поліцейський лише ткнув у місце, де треба ставити підпис, і як наслідок, заявник не мав можливості скористатися диспозитивністю самого процесу: ані надати пояснення, ані ознайомитися з матеріалами справи, ані скористатися правовою допомогою. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати

протиправною та скасувати постанову серії БАА № 812694 від 18.04.2021 року, винесену поліцейським СРПП Волноваського РВП ГУНП України в Донецькій області старшим лейтенантом Барановим Владиславом Вячеславовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в призначені судові засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 18 квітня 2021 року поліцейським СРПП Волноваського РВП ГУНП України в Донецькій області старшим лейтенантом Барановим Владиславом Вячеславовичем відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії БАА № 812694 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 18 квітня 2021 року о 17:55 годині в смт. Благодатне на блокпосту № 26009 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210930-20 з д/н НОМЕР_1 , на якому встановлене газобалонне обладнання, яке не зареєстроване протягом 10 діб в сервісному центрі, чим порушив ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» та п. 31.3 А ПДР України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, з сукупності вказаних норм вбачається, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а водій зобов`язаний цю вимогу виконати.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач керував транспортним засобом, що був переобладнаний без відповідного дозволу сервісного центру, а саме встановлено газобалонне обладнання.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеним вимогам Закону, представником відповідача не надано до суду жодних документів на підтвердження встановлених ним обставин справи.

Окрім того, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав:

Згідно статті 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам.

Відповідно п. 31.3. Правил дорожнього руху України: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні відомості про те, які допущені порушення вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху при установці ГБО.

В порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, у постанові немає даних, чи були свідки правопорушення. Дані цих осіб є відомостями, які мають зазначатися у постанові.

Відсутність у справі не тільки пояснень, але й відомостей щодо свідків грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня2006 року).

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в

адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує винесену постанову, не спростовано.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 20,72, 74, 77, 242, 243,244, 246, 250, 255, 262, 283, 295 КАС України, ст.ст.33, 222, 245, 251, 254, 256, 258, 268, 276, 278,279,283,287-288 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА № 812694 від 18.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (85700 м. Волноваха, пров. Енергетичний, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 454 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

21.07.2021