Справа № 280/6106/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

21 липня 2021 рокуСправа № 280/6106/21 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, будинок 166, )

про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 22.04.2021 №Ф-63751-59У на суму 39658,74 грн.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх. №40301), в якій заявник просить суд забезпечити зазначений позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №65776320, яке відкрите старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 22.04.2021 №Ф-63751-59У на суму 39 658,74 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що на теперішній час вбачається очевидна протиправність вимоги №ф-63751-59-у від 22.04.2021, котра винесена відповідачем, у зв`язку із чим вважає, що необхідно зупинити стягнення у виконавчому провадженні АСВП 65776320

Вивчивши подану заяву, матеріали позову та додані до нього документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; ймовірність ускладнення поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Зокрема, предметом спору є оскарження вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області від 22.04.2021 №Ф-63751-59У на суму 39658,74 грн. про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 39658,74 грн.

Тобто, задля задоволення заяви та забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення слід встановити перш за все звернення оскаржуваної вимоги до виконання (звернення до стягнення).

Згідно п.7 ч.1 ст.13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Частиною 4 ст.25 Закону № 2464-VI, визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон 1404-VIII).

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 Закону 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно ч.1 ст.26 Закону 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується, що вимога Головного управління ДПС у Запорізькій області від 22 квітня 2019 року №Ф-63751-59У пред`явлена до примусового виконання та Запорізьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито ВП №65776320 з виконання вказаного виконавчого документу, крім того винесено постанови про розшук майна боржника, про арешт майна боржника.

Суд звертає увагу на те, що відкриття виконавчого провадження з виконання вимоги, яка є предметом оскарження в даній справі, зумовлює примусове виконання такої вимоги та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом 1404-VIII, включаючи стягнення не лише суми боргу, які є спірною, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на майно позивача.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може спричинити негативні наслідки для позивача у вигляді додаткових фінансових витрат, а також, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для поновлення порушеного права на розпорядження належним йому майном.

При цьому, суд зауважує, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовується судами разом з практикою ЄСПЛ як джерело права.

Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.

Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст.1 Першого протоколу, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.

Аналізуючи викладене, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд доходить висновку, що без вжиття заходів забезпечення позову наразі неможливо захистити права, свободи та інтереси позивача.

Тож, суд вважає обґрунтованим та таким, що дійсно спрямовано на захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги відповідача від 22.04.2021 №Ф-63751-59У про сплату боргу (недоїмки), до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 166, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, шляхом зупинення стягнення за вимогою Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 22.04.2021 №Ф-63751-59У до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/6106/21.

Копію ухвали суду направити сторонам та до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її постановлення

Суддя Л.Я. Максименко