Справа № 727/6241/21
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6241/21
Провадження № 2-а/727/74/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейської Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Амінової Анни Суфіївни, де третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 04.07.2021 року інспектором патрульної поліції Аміновою А.С. було винесено постанову серії ЕАН №4440077 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адмінітсртивне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказує, що 04.07.2021 року він керував транспортним засобом марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 по автотрасі М-19 в селі Лашківка Чернівецької області. Близько 12:20 год. автомобіль позивача зупинили поліцейські та повідомили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення швидкісного режиму в населеному пункті, яке зафіксоване за допомогою лазерного вимірювача швидкості «Trucam».

Позивач вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейські йому продемонстрували прилад «Trucam», де на відеозаписі було видно значну вібрацію приладу, який перебував у інспектора в руках, що, на думку позивача, ставить під сумнів покази цього приладу.

Крім цього, стверджує, що він адміністративного правопорушення не вчиняв та швидкість руху у населеному пункті не перевищував.

А також, звертає увагу суду на те, що жодних інших доказів вчинення ним правопорушення поліцейськими суду не представлено.

Таким чином, як стверджує позивач, оскільки відсутні будь-які належні докази вчинення правопорушення, то, на його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №4440077 від 04.07.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча завчасно належним чином повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та письмовий відзив на позов ОСОБА_1 від неї до суду не надходили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча завчасно належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та письмові пояснення на позов ОСОБА_1 від них до суду не надходили.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ЕАН №4440077 від 04.07.2021 року (а.с.9), що була винесена поліцейською УПП в Чернівецькій області Аміновою А.С., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Як зазначено в постанові, 04.07.2021 року о 12:20:17 водій, керуючи транспортним засобом, в населеному пункті с.Лашківка, автодорога М-19, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год. та рухався зі швидкістю 97 км/год., що зафіксовано на пристрій «Trucam TC 008443», чим порушив п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину позивача ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суду не було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_1 вказаного у постанові правопорушення. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю, а позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Амінової Анни Суфіївни, де третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову інспектора УПП у Чернівецькій області рядової поліції Амінової Анни Суфіївни, серії ЕАН №4440077 від 04.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи 40108646) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: