Справа № 260/42/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/42/21 пров. № А/857/9103/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судових засідань Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі за його позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Рейті С.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 12 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (далі Мукачівський МВ ГУ ДМС) щодо скасування дійсності паспорту громадянина України ОСОБА_1 , виданого 20 травня 2014 року Кіровським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області; зобов`язати відповідача відновити дійсність паспорту позивача НОМЕР_1 , виданого 20 травня 2014 року Кіровським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області, а розгляд заяви стосовно втрати паспорту припинити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 260/42/21 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не порушено право чи інтерес позивача, оскільки судом не встановлено допущення суб`єктом владних повноважень протиправних дій чи бездіяльності.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення його позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Оскільки позивачем не отримано відзиву на його позов, вважає, що таке позбавило його можливості доводити обставини, на які посилався в позовній заяві.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції, 12 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про втрату паспорта НОМЕР_2 до Кіровського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, у якій зазначив, що він втратив паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок цього Кіровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області йому було видано паспорт громадянина України НОМЕР_1 21 травня 2014 року, який позивач отримав 24 травня 2014 року, про що свідчить його підпис на заяві Ф-1.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Мукачева із заявою про виготовлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки вперше його неповнолітньому синові та для його оформлення, окрім іншого, надав паспорт громадянина України взірця 1994 року НОМЕР_2 , виданий 23 серпня 2002 року Кіровським РВ ДМУ в Дніпропетровській області, (який у підсистемі «Недійсні документи» системи ЄІАС УМП України внесений, як «недійсний, втрачений» з 12 травня 2014 року Кіровським РВ ГУ ДМС). Адміністратор Центру надання адміністративних послуг м. Мукачева при проведенні перевірки дійсності документів повідомила про це ОСОБА_1 та вилучила від нього зазначений паспорт.

У подальшому актом приймання-передачі паспорт НОМЕР_2 виданий 23 серпня 2002 року Кіровським РВ ДМУ в Дніпропетровській області було передано до Мукачівського MB ГУ ДМС України в Закарпатській області та знищено згідно із актом № 346 від 03 листопада 2020 року.

22 жовтня 2020 року, відповідно до доручення Державної міграційної служби України (далі ДМС) від 08 квітня 2020 року №Д/50/1-20, ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою про втрату паспорта громадянина України НОМЕР_1 виданий 21 травня 2014 року Кіровським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області за місцем звернення. У своїх поясненнях зазначив, що втратив паспорт ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом і тим, 22 жовтня 2020 року позивач звернувся до Мукачівського МВ ГУ ДМС для отримання адміністративної послуги щодо виготовлення паспорту громадянина України з безконтактним носієм. На підставі поданих позивачем документів, сплачених квитанцій про надання адміністративної послуги та держмита, матеріалів перевірок, а також висновку про втрату паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , Мукачівським MB ГУ ДМС було виготовлено позивачу новий паспорт громадянина України, який, як зазначає відповідач, ОСОБА_1 станом на 12 березня 2020 року не забрав з територіального підрозділу ДМС.

У своєму позові позивач зазначає, що знайшов свій втрачений паспорт, про що повідомив на гарячу лінію ДМС, і особисто звернувся до Мукачівського МВ ГУ ДМС з повідомленням про знахідку паспорту і відмови від отримання пластикової ID-картки. Проте, працівники відповідача повідомили позивача про скасування дійсності його паспорта та про видачу нової ID-картки.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи регламентовано приписами Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 877-V від 20 листопада 2012 року (далі Закон № 877-V).

Відповідно до частин 1-4 статті 21 вказаного Закону, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Як передбачено частинами 1, 2, 9 Закону № 877-V, оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Про втрату або викрадення документа на території України заявник (батьки особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, або інші її законні представники, представники закладів, які виконують функції опікунів чи піклувальників над особою) зобов`язаний у порядку і строки, визначені законодавством, повідомити уповноваженому суб`єкту, який здійснив видачу документа, та органам Національної поліції, якщо інше не передбачено цим Законом.

Замість втраченого або викраденого документа уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, після встановлення факту видачі раніше такого документа особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформляє та видає новий документ.

Постановою Кабінету Міністрів № 302 від 25 березня 2015 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі Порядок № 302).

Відповідно до пункту 104 Порядку № 302 про втрату або викрадення паспорта на території України особа/її законний представник зобов`язані негайно повідомити найближчому територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, а в разі викрадення - також органу Національної поліції. Про втрату або викрадення за кордоном паспорта особа/її законний представник зобов`язані повідомити компетентним органам іноземної держави та найближчій закордонній дипломатичній установі.

Як слідує з матеріалів справи, позивач 22 жовтня 2020 року звернувся до Мукачівського МВ ГУ ДМС із заявою про втрату паспорта громадянина України НОМЕР_1 та одночасно із заявою для отримання адміністративної послуги щодо виготовлення паспорту громадянина України з безконтактним носієм.

У своїй позовній заяві позивач оскаржує дії відповідача щодо скасування дійсності паспорту громадянина України НОМЕР_1 та просить суд зобов`язати відповідача відновити дійсність такого паспорту.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки.

При наданні оцінки оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги судом апеляційної інстанції факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача Мукачівським МВ ГУ ДМС не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 260/42/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Постанова у повному обсязі складена 20 липня 2021 року.