Справа № 420/11291/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11291/20
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Одеського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи - Головного управління ДМС України в Одеській області, про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулись до суду з адміністративним позовом до Одеського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі РАЦС), за участю третьої особи на стороні позивача - Головного управління ДМС України в Одеській області, в якому просили: визнати протиправним рішення РАЦС щодо реєстрації народження та визнання батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати РАЦС зареєструвати народження неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночої статі, уродженки міста Одеса, Україна, у порядку ст.126 СК України; інформація про народження: « 1 дитина у пологах», «живонароджена», « 1 за рахунком дитина», «медичне свідоцтво про народження №479 від 06 серпня 2020 р.»; інформація про мати: « ОСОБА_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Ісламська Республіка Афганістан», « АДРЕСА_1 »; інформація про батька: « ОСОБА_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Ісламська Республіка Афганістан», « АДРЕСА_1 ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2020 року позивачі звернулись до РАЦС із спільною заявою про реєстрацію народження дитини ОСОБА_3 .

Відповідачем на звернення позивачів було надано відповідь, яка оформлена листом від 15 жовтня 2020 року №114/56-106, відповідно до якої повідомлено, що при аналізі наданих документів встановлено, що мати дитини та особа, яка хоче визнати батьківство, у зареєстрованому шлюбі не перебувають, а паспортні документи обох батьків втратили дійсність.

Також зазначено, що з метою державної реєстрації визнання батьківства необхідно надати до відділу паспортні документи обох батьків, які будуть дійсні на момент реєстрації, а також документ, що підтверджує законність перебування батьків дитини на території України, або вирішувати це питання у судовому порядку.

Відмова в реєстрації народження дитини і стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі мають права та обов`язки осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а тому перебувають на території України на законних підставах та мають право на реєстрацію народження їх дитини.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 та Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі Правила), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства.

Відмовляючи у реєстрації народження ОСОБА_3 відповідач зазначав про не надання документів, що підтверджують факт законності перебування заявників на території України, з посиланням на п.3 Розділу II (Загальні норми державної реєстрації актів цивільного стану) Правил.

Так, п.3 Розділу II (Загальні норми державної реєстрації актів цивільного стану) Правил передбачено, що для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України.

З наведеного можна дійти висновку, що для реєстрації факту народження (в контексті спірного питання) позивачі повинні мати документ, що підтверджує законність їх перебування на території України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі були документовані довідками про звернення за захистом №011253 та №011252, виданими Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області, та мали статус осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» особа, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, має право на:

тимчасове працевлаштування, навчання, медичну допомогу в порядку, встановленому законодавством України;

проживання у родичів, у готелі, піднаймання житлового приміщення або користування житлом, наданим у пункті тимчасового розміщення біженців;

безоплатну правову допомогу в установленому порядку;

конфіденційне листування з УВКБ ООН та право на відвідання співробітниками УВКБ ООН;

інші права, передбачені Конституцією та законами України для іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України;

Отже, враховуючи, що позивачі станом на час звернення до відповідача з питанням реєстрації народження дитини були документовані довідками про звернення за захистом №011253 та №011252, тобто мали законні підстави для перебування на території України, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для реєстрації факту народження ОСОБА_3 .

Крім того, колегія суддів зазначає про безпідставність посилання відповідача на п.6 Розділу II (Загальні норми державної реєстрації актів цивільного стану) Правил, за яким документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку, в тому розумінні, що громадянські паспорти (Ісламської республіки Афганістан) були подані без перекладу, оскільки вищевказані довідки є достатнім документом для проведення спірної реєстрації.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.