Справа № 216/4569/21
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4569/21
провадження №2-а/216/70/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М.В.

за участю:секретаря судового засідання Кравець А.С.,

представника позивача Реутової І.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Нурієва Ю.К. огли

адвоката Мотрука Р.В.

розглянувши негайно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 Кривому Розі об`єднану адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 року представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернувся до суду з позовами до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просять суд винести рішення, затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України. Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Примусово видворити за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач, за допомогою перекладача та свого представника, у судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердивши викладені обставини позову, але просить суд задовольнити позовні вимоги тільки в частині його видворення за межі території України, оскільки ним вже придбаний квиток до Грузії і він сам бажає покинути територію України негайно. Також просить суд прийняти до уваги, що у в Україні в нього зареєстрований шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ), та у цьому шлюбі народилися двоє дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донька є дуже хворою дитиною. (підтверджує копіями свідоцтв про шлюб, про народження дітей, випискою з медичної карти).

Адвокат Мотрук повністю підтримав позицію відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги частково, тільки в частині видворення відповідача за межі території України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Щодо позовних вимог про примусове видворення за межі України:

Громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Тбілісі Грузія, прибув до України за паспортом громадянина Грузії НОМЕР_1 виданим 13.05.2019 Міністерством юстиції Грузії терміном дії до 13.05.2029 (копія додається), востаннє здійснив в`їзд в Україну 19.05.2019 літаком через КПП «Бориспіль» за паспортним документом громадянина Грузії в особистих справах, та з того часу з України не виїжджав.

26.05.2021 до Центрально-Міського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області співробітниками Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області був доставлений громадянин Грузії ОСОБА_7 для прийняття рішення про примусове повернення з України, стосовно якого було складено протокол про адміністративне затримання відповідно до ч.1 ст.261 КУпАП (підтверджується документально). Згідно пояснень, наданих громадянином Грузії ОСОБА_8 , прибув на територію України 19.05.2019, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (раніше, зі слів, проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході подальшої перевірки було з`ясовано, що у громадянина Грузії ОСОБА_1 законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу останній не звертався. За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду з України відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 26.05.2021 складено протокол про адміністративне порушення за частиною 1 статті 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України». Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, втрачено підстави для перебування на території України передбачені п. 16 ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та на підставі ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Центрально-Міським РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 26.05.2021 прийнято рішення № 10 про примусове повернення за межі України до країни походження ( підтверджується копією рішення) громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати залишити територію України у термін до 25червня 2021 року, проставивши відповідну відмітку у паспорті громадянина Грузії НОМЕР_1 виданому 13.05.2019 Міністерством юстиції Грузії терміном дії до 13.05.2029 (підтверджується копією сторінки паспорта з відповідною відміткою).

Згідно до вимог п. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений в статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно до ч. 16 ст. 4 вищевказаного Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Так, відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого КМУ від 15 лютого 2012 р. № 150, а саме пп. 2 п. 2 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до абзаців ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Грузії про взаємне скасування візових вимог від 05.10.2018 (затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1048), громадяни держави однієї Сторони можуть в`їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатках до цієї Угоди. Громадяни держави однієї Сторони на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої Сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90 днів з моменту в`їзду на територію держави цієї іншої Сторони, за наявності у них міграційної картки з позначкою органів прикордонного контролю, проставленої при в`їзді на територію держави перебування.

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», закріплено, що нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 вищезазначеного Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 терміни «примусове повернення» та «примусове видворення» означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідач востаннє здійснив в`їзд на територію України 19 травня 2019 року за паспортним документом громадянина Грузії в особистих справах, та з того часу з України не виїжджав, чим порушив вимоги ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», перейшовши таким чином на нелегальне становище.

Відповідно до перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний контроль «АРКАН» інформації щодо перетинання державного кордону України Відповідачем , в базі даних не виявлено, відповідно Відповідач територію України не полишив (підтверджується документально).

Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, Відповідач, до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував (лист ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27.05.2021 за вих. № 1201.3.3/23524-21 (підтверджується документально).

З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (а саме: втрати Відповідачем підстав для перебування на території України визначені п. 16 ст.4 Закону ) на підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 26.05.2021 стосовно Відповідача прийнято Рішення № 10 про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останнього було зобов`язано залишити територію України у термін до 25.06.2021. Відповідача було ознайомлено з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», щодо видворення в примусовому порядку у разі ухилення від виїзду за межі України у визначений строк (про що свідчить підпис Відповідача на зобов`язанні в матеріалах рішення № 10 про примусове повернення). Копію рішення № 10 про примусове повернення Відповідач отримав (про що свідчить підпис Відповідача у розписці про отримання копії рішення).

Рішення № 10 про примусове повернення з України від 26.05.2021, Відповідачем не оскаржувалось та станом на теперішній час, не оскаржене.

Однак, Відповідач не виконав Рішення № 10 про примусове повернення, і на теперішній час продовжує ухилятись від виконання вищезазначеного рішення.

Факт порушення Відповідачем правил перебування в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування встановленого законодавством, за що передбачена відповідальність відповідно до частини першої ст. 203 «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України» Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксовано співробітниками ГУДМС України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.05.2021 серії ПР МДН № 001776.

Постановою Центрально-Міського РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області від 16.06.2021 серії ПН МДН № 001774 (підтверджується документально), на Відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. на користь держави який Відповідач, станом на 22.07.2021 не сплатив ( Відповідач офіційно ніде не працює), що також свідчить про відсутність у Відповідача законного джерела коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням останнього на території України, а отже відсутність коштів для самостійного виїзду з території України на виконання Рішення № 10 про примусове повернення з України (підтверджується копією заяви про примусове стягнення адміністративного штрафу в подвійному розмірі 3400 грн. від 12.06.2021 за вих. 1231-955/1231-21).

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Положеннями ч. 1 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно до абзацу третього п. 3 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.

Положеннями п. 3 ч. 5 ст. 46 КАС України, також, передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами, зокрема, за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Враховуючи те, що громадянин Грузії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення, що є підставою для звернення з позовом про примусове видворення з України іноземця передбаченою положеннями ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулися до суду з даною позовною заявою.

Що до позовних про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Тбілісі Грузія, прибув до України за паспортом громадянина Грузії НОМЕР_1 виданим 13.05.2019 Міністерством юстиції Грузії терміном дії до 13.05.2029 (підтверджується документально), востаннє здійснив в`їзд в Україну 19.05.2019 літаком через КПП «Бориспіль» за паспортним документом громадянина Грузії в особистих справах, та з того часу з України не виїжджав.

26.05.2021 до Центрально-Міського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області співробітниками Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області був доставлений громадянин Грузії ОСОБА_7 для прийняття рішення про примусове повернення з України, стосовно якого було складено протокол про адміністративне затримання відповідно до ч.1 ст.261 КУпАП (підтверджується документально). Згідно пояснень, наданих громадянином Грузії ОСОБА_8 , прибув на територію України19.05.2019, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (раніше, зі слів, проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході подальшої перевірки було з`ясовано, що у громадянина Грузії ОСОБА_1 законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу останній не звертався. За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду з України відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 26.05.2021 складено протокол про адміністративне порушення за частиною 1 статті 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України». Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, втрачено підстави для перебування на території України передбачені п. 16 ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та на підставі ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Центрально-Міським РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 26.05.2021 прийнято Рішення № 10 про примусове повернення за межі України до країни походження ( копія рішення додається) громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати залишити територію України у термін до 25 червня 2021 року, проставивши відповідну відмітку у паспорті громадянина Грузії НОМЕР_1 виданим 13.05.2019 Міністерством юстиції Грузії терміном дії до 13.05.2029 (підтверджується копією сторінки паспорта з відповідною відміткою).

Разом з цим, відповідно до діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 3 ст. 9 Закону, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, зокрема, відповідно до ч. 16 ст. 4 Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до абзаців ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Грузії про взаємне скасування візових вимог від 05.10.2018 (затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1048), громадяни держави однієї Сторони можуть в`їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатку до цієї Угоди. Громадяни держави однієї Сторони на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої Сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90 днів з моменту в`їзду на територію держави цієї іншої Сторони, за наявності у них міграційної картки з позначкою органів прикордонного контролю, проставленої при в`їзді на територію держави перебування.

Згідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідач, востаннє здійснив в`їзд в Україну 19.05.2019 за внутрішнім паспортним документом громадянина Грузії НОМЕР_1 виданим 13.05.2019 Міністерством юстиції Грузії терміном дії до 13.05.2029, та з того часу не виїжджав.

Таким чином, не маючи інших законних підстав для перебування на території України визначених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Відповідач, мав право тимчасово перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів, на підставах визначених ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, та, ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Грузії про взаємне скасування візових вимог від 05.10.2018 (затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1048).

Відповідач, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував(лист ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27.05.2021 за вих. № 1201.3.3/23524-21 (підтверджується документально).

Таким чином, Відповідач, після закінчення 16.08.2019 (підтверджується копією розрахунку міграційного калькулятора; востаннє здійснив в`їзд в Україну 19.05.2019) граничного періоду тимчасового перебування на території України встановленого законодавством (не більш як 90 днів протягом 180 днів), ухилився від виїзду з України, та не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні, чим порушив вимоги ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, та ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом

Грузії про взаємне скасування візових вимог від 05.10.2018 (затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1048).

Факт порушення Відповідачем правил перебування в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування встановленого законодавством, за що передбачена відповідальність відповідно до частини першої ст. 203 «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України» Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксовано співробітниками ГУДМС України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.05.2021 серії ПР МДН № 001776.

Постановою Центрально-Міського РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області від 26.05.2021 серії ПН МДН № 001774 (підтверджується документально), на Відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. на користь держави який Відповідач, станом на 22.07.2021 не сплатив ( Відповідач офіційно ніде не працює), що також свідчить про відсутність у Відповідача законного джерела коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням останнього на території України, а отже відсутність коштів для самостійного виїзду з території України на виконання Рішення № 10 про примусове повернення з України(копія заяви про примусове стягнення адміністративного штрафу в подвійному розмірі 3400 грн. від 12.06.2021 за вих. 1231-955/1231-21додається).

Положеннями абзацу першого ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення реадмісії за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з положеннями п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення,перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно до абзацу сьомого п. 3 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Положеннями ч. 1 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства,зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до абзацу першого ч. 4 ст. 30 Закону, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно до абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України,центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходів затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно до підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний період тимчасово перебування Відповідача на території України, визначений відповідно до законодавства України закінчився 16.08.2019 (не більш як 90 днів протягом 180 днів), що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців;

- дії Відповідача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (ухилення від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; не виконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього);

- у Відповідача відсутні законні джерела надходження коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням останнього на території України;

- у Відповідача відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже, у Відповідача відсутні законні джерела отримання фінансового доходу,що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів;

- а також те, що наявність вищезазначених обставин дає підстави вважати, що Відповідач перешкоджатиме проведенню процедури та те, що існує ризик його втечі.

Наявність вищезазначених обставин створює обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі, що відповідно до абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 КАС України, положень ч. 3 та ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно до абзаців третього та четвертого п. 3 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України, а також, затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Положеннями п. 3 ч. 5 ст. 46 КАС України, також, передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами, зокрема, за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Враховуючи наявність обґрунтованих підстав вважати, що Відповідач, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення,ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, існує ризик його втечі, а також, зважаючи на відсутність у Відповідача документа, що дає право на виїзд з України, що згідно до положень абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 КАС України, ч.3 та ч. 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, є підставами для звернення до суду з позовом про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулися до суду з даної позовною заявою.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що відповідачем придбаний квиток до Грузії, і він сам особисто бажає покинути територію України негайно, а представник позивача не має заперечень до цього, позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 3, 8, 9, 72-77, 79, 90, 241-246, 268, 271, 272, 288, ст. 6, п. 11 ч. 6 ст. 12, п. 3 ч. 1 ст. 20, ст. 44, п.3 ч. 5 ст. 46, ст. 47,ст. 160, п. 11 ч. 2 ст. 245,ч. 1, ч. 11, ч. 19 ст. 289, ч.1, ч. 5 ст. 288, п. 3 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Об`єднану позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Примусово видворити за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського,буд. 7;

- відповідач: громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя М.В. Бутенко