Справа № 200/5857/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р. Справа№200/5857/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним та скасувати розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним та скасувати розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач разом зі своїми дітьми з 2019 року перебуває на обліку у відповідача в якості тимчасово переміщеної особи та отримувала щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідачем було винесене розпорядження від 10.03.2021 про припинення виплати допомоги з 01.04.2021 на підставі подання соціального інспектора від 10.03.2021. Позивач вважає, що у відповідача при прийнятті оскаржуваного розпорядження були відсутні законні підстави для припинення їй та її дітям щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 надає управлінню недостовірну інформацію щодо фактичного проживання себе та членів своєї родини. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Сторони про відкриття провадження були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

З копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.06.2019 №1436-, №1436- та №1436-, вбачається, що ОСОБА_1 , разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 , разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебуває на обліку у відповідача та отримувала щомісячну адресної допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з наявним в матеріалах справи розпорядженням Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області від 10.03.2021, ОСОБА_1 призупинено виплату допомоги з 01.04.2021 (підстави припинення не зазначені).

Також в матеріалах справи міститься витяг з протоколу № 17 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, з якого вбачається, що було вирішено відмовити в призначення (відновленні) щомісячної адресної допомоги на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку із не проживанням за адресою АДРЕСА_2 .

Спірним питанням у даній справі є правомірність призупинення відповідачем щомісячної адресної допомоги на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та її дітям.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п. 3 Порядку № 505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї.

Пунктом 6 Порядку №505 передбачені підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами п. 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Так, як було встановлено судом в ході розгляду даної справи розпорядження відповідача від 10.03.2021 року про призупинення ОСОБА_1 грошової допомоги на проживання, було прийнято на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним від 28.04.2021 №17.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для прийняття такого рішення слугувало не проживання позивача за фактичним місцем проживання/перебування.

Проте, суд звертає увагу, що вказана підстава, у відповідності до п.6 Порядку № 505, не виключає право позивача на отримання адресної допомоги.

Суд звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017 по справі № 826/12123/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018, визнано нечинними пункти 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 та абз. 10 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 5 листопада 2014 р. № 637. Резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2017 у справі N 826/12123/16 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 17 липня 2018 року N 54.

Постановою Верховного Суду від 20.12.2018 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року залишено без змін.

При цьому, Верховним Судом зазначено, що положення пунктів 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 обмежують осіб, що належать до ВПО у реалізації їхніх прав, зокрема, прав на пенсійне та соціальне забезпечення та є такою, що призводить до непрямої дискримінації за ознакою місця проживання та перебування на обліку ВПО, а також порушує принцип рівності, передбачений статтею 24 Конституції України та гарантії вільного пересування територією України, передбачені статтею 33 Конституції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова позивачу у виплаті щомісячної адресної допомоги з підстав не підтвердження фактичного місця проживання, є протиправною, оскільки встановлення таких додаткових вимог як, зокрема, перевірка фактичного місцезнаходження внутрішньо-переміщеної особи при отриманні (поновленні) соціальних виплат є дискримінаційною та обмежує права останньої у реалізації її права на соціальне забезпечення.

Крім того, оскільки виплата допомоги здійснюється особам, які переміщуються як з тимчасово окупованої території, так і з районів проведення антитерористичної операції, виплата допомоги залежить лише від факту переміщення з району проведення АТО та перебування на обліку в Управлінні, що й підтверджено довідкою про взяття на облік особи яка перемістилась з району проведення АТО.

Доказів скасування довідки тимчасово переміщеної особи ОСОБА_1 та її дітей до суду не надано.

Тому, суд доходить висновку про наявність у позивача права на отримання адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що розпорядження Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області від 10.03.2021 року прийнято всупереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією №87877622 від 12.05.2021, позивач за подання адміністративного позову сплатив 908,00 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе покласти судові витрати на відповідача та про необхідність стягнення за рахунок бюджетних Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області у розмірі 908,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (; Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 69) про визнання незаконним та скасувати розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області від 10.03.2021 про призупинення з 01.04.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області () поновити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та її дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (; Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 69) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 липня 2021 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець