Справа № 819/933/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 819/933/17 пров. № А/857/6764/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка",

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року (суддя Мірінович У.А., час ухвалення 15:15 год., місце ухвалення м.Тернопіль, дата складення повного тексту 19.02.2021р.),

в адміністративній справі №819/933/17 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка" до Головного управління ДПС у Тернопільській області,

про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У червні 2017 року позивач ТДВ "Кременчанка" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Тернопільській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017 року прийняте Головним Управління ДФС у Тернопільській області на підставі акту про результати камеральної перевірки даних, податкової звітності та даних Єдиного реєстру податкових накладних за листопад 2015 року, квітень-листопад 2016 року №434/19-00-12-01/7/05516139 від 02.03.2017 року.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав до суду першої інстанції заперечення на адміністративний позов, просив відмовити в задоволенні позову.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року у справі №819/933/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2017 року.

Однак, за наслідками перегляду справи №819/933/17 в касаційному порядку Верховний Суд постановою від 13.08.2020 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області задоволив частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі № 819/933/17 - скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового судового розгляду справи рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

З рішенням суду першої інстанції від 16.02.2021 року не погодився позивач ТДВ "Кременчанка" та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач) зазначає, що оскаржене рішення суду не містить інформації про з`ясування та дослідження доводів позивача щодо порушення відповідачем строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення, що може бути самостійною підставою для його скасування. Також вказує апелянт на внесення змін до статті 120-1 ПК України та доповнення пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, який підлягає застосуванню до штрафів, застосованих до платників податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, за наведених у цій же нормі умов. Вказує скаржник, що законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК України) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено.

За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.02.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач Товариство з додатковою відповідальністю Кременчанка зареєстровано як юридична особа 03.02.1995 року з основним видом економічної діяльності 52.10 Складське господарство та з 08.02.1995 року взяте на облік як платник податків (а.с. 38-49 Т.1).

Згідно із витягом з реєстру платників податку на додану вартість №006 форми №2-ВР ТДВ Кременчанка 22.09.1997 року зареєстровано платником податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером: 94 (а.с. 51 Т.1).

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТДВ Кременчанка, результати якої оформлено Актом камеральної перевірки №434/19-00-12-01/7/05516139 від 02.03.2017 року про результати камеральної перевірки даних, податкової звітності та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТДВ Кременчанка за листопад 2015 р., квітень листопад 2016р. (а.с. 12-13 Т.1).

Актом перевірки зафіксовано, що згідно з інформаційної системи Єдиний реєстр податкових накладних податкові накладні, виписані ТДВ Кременчанка, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість за листопад 2015 року, квітень-листопад 2016 року зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням встановлених статтею 201 Податкового кодексу України термінів реєстрації, а саме: - порушено терміни реєстрації (до 15 календарних днів) двадцять вісім податкових накладних на загальну суму ПДВ - 4616767,35 грн.; - порушено терміни реєстрації (від 16 до 30 календарних днів) - три податкових накладних на загальну суму ПДВ 252510,93 грн..

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, платником подано заперечення від 14.03.2017 №381 (вх. №953 від 14.03.2017), за наслідками розгляду якого Головним управлінням ДФС у Тернопільській області висновки акта перевірки залишені без змін, про що проінформовано позивача листом від 23.03.2017 №990/10/19-00-12-01/12/3122 (а.с. 14-17 Т.1).

На підставі Акта перевірки від 02.03.2017 №434/19-00-12-01/05516139 та відповідно до вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в податкових накладних, зареєстрованих з порушенням встановлених термінів до 15 календарних днів на загальну суму 461676,76 грн. (4616767,35 грн х 10% ) та у розмірі 20% від суми податку на додану вартість, зазначеної в податкових накладних зареєстрованих з порушенням встановлених термінів від 16 до 30 календарних днів на загальну суму 50502,19 грн. (252510,93 грн. х 20%), всього загальна сума штрафу 512178,95 грн. (а.с. 18 Т.1).

Позивач ТДВ «Кременчанка» звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою за вих.№471 від 29.03.2017 на податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 № (а.с. 19-21 Т.1).

Рішенням ДФС України №8147/6/99-99-11-03-01-25 від 18.04.2017 року продовжено строк розгляду скарги Товариства до 29.05.2017 року включно (а.с. 79 Т.2).

За результатами розгляду скарги Товариства рішенням ДФС України №11478/6/99-99-11-03-01-25 від 29.05.2017 року залишено без змін оскаржене податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 року, а скаргу без задоволення (а.с. 28 Т.1).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції станом на 01 січня 2017 року), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування ПДВ (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, даних ЄРПН та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 76 ПК України.

Згідно із п.76.3 ст.76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Положеннями пункту 102.1 статті 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема, пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а тому, з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період у 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних, що узгоджується з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №804/4483/17, від 29 січня 2019 року у справі №805/4868/16-а, від 21 лютого 2019 року у справі №808/2404/17.

У вказаній справі підлягають з`ясуванню обставини своєчасності реєстрації позивачем у ЄРПН та наявності (відсутності) підстав для застосування юридичної відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України у зв`язку з порушенням строків реєстрації цих податкових накладних.

Згідно із пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Так, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 №71-VIII, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість та пункт 11 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено абзацом 8 такого змісту: з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції тут і надалі до 01.01.2017), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: - 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; - 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; - 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; - 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Предмет камеральної перевірки в межах спірних правовідносин охоплює питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що перелічені в акті камеральної перевірки податкові накладні ТДВ Кременчанка, складені в листопаді 2015 року та за період з квітня 2016 року по листопад 2016 року, зареєстровані платником податків з порушенням встановлених Податковим кодексом України строків.

Зі змісту акту перевірки від 02.03.2017 слідує, що кількість днів затримки реєстрації податкових накладних коливається від 16 до 43 днів.

З аналізу даних ЄРПН у ході проведення камеральної перевірки відповідач встановив порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних у днях від 1 до 28, що і стало підставою для накладення штрафу.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення суду першої інстанції вказав на відсутність інформації щодо з`ясування та дослідження доводів позивача щодо порушення відповідачем строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017р., що може бути самостійною підставою для його скасування.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що як видно з матеріалів справи, не погоджуючись з прийнятим ГУ ДФС у Тернопільській області податковим повідомленням-рішенням від 27.03.2017 №0, позивач ТДВ «Кременчанка» подано первинну скаргу до ДФС України від 29.03.2017 №471, яка зареєстрована в ДФС України 31.03.2017 (вх. №7385/6).

Рішенням ДФС України від 18.04.2017 №8147/6/99-99-11-03-01-25 було продовжено строк розгляду скарги ТДВ «Кременчанка» на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 27.03.2017 № до 29.05.2017 (включно). Вказане рішення ДФС України від 18.04.2017 «Про продовження строку розгляду скарги» надіслано ТДВ «Кременчанка».

За результатами розгляду скарги Товариства рішенням ДФС України №11478/6/99-99-11-03-01-25 від 29.05.2017 року залишено без змін оскаржене податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 року, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ст.55 ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Контролюючими органами вищого рівня є, зокрема - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, - для контролюючих органів в областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів регламентується ст.56 ПК України, зокрема, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Скарги на рішення контролюючих органів в областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.56.3 ст.56 ПК України).

Відповідно до пунктів 56.8 - 56.9 ст.56 ПК України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Встановлені у даній справі фактичні обставини вказують про дотримання контролюючим органом строків розгляду скарги Товариства відповідно до норм ст.56 ПК України, та свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги позивача щодо порушення відповідачем строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення.

Відносно доводів апеляційної скарги позивача щодо покликання на внесені зміни до статті 120-1 ПК України та на доповнення пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, то колегія суддів апеляційного суду зауважує, що позивач не обгрунтовував свої позовні вимоги в суді першої інстанції вказаними змінами до ПК України, і такі обгрунтування не були покладені в підстави позовних вимог, а тому вказані доводи апелянта (позивача) судом апеляційної інстанції розцінюються як намагання змінити підстави позову з обґрунтуванням змін новими редакціями положень Податкового кодексу України.

Проте, за правилами, визначеними ч.5 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, такі доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції відхиляються.

Крім цього, колегія суддів апеляційного суду враховує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем визнавався факт несвоєчасної реєстрації розглядуваних 31 податкових накладних. Така несвоєчасна реєстрації податкових накладних обгрунтовувалась наявністю незалежних від Товариства причин, як-то, недосконале податкове законодавство та несвоєчасне внесення контролюючим органом змін до інтегрованої карки платника податків щодо зменшення суми заявленої до відшкодування ПДВ, що дасть змогу Товариству збільшити ліміт реєстрації податкових накладних.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними пояснення представника апелянта (позивача) в суді апеляційної інстанції про те, що контролюючим органом було неправильно (необ`єктивно) визначено терміни несвоєчасної реєстрації розглядуваних податкових накладних, оскільки такі доводи не покладено в основу апеляційної скарги, а доказів про недостовірність відомостей з інформаційних баз даних контролюючого органу, суду не надано.

Статтею 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 27.03.2017 року №, яке винесене податковим органом на підставі та у спосіб, що передбачений законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року в адміністративній справі №819/933/17 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Кременчанка" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 20.07.2021 року