Справа № 560/8393/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8393/20
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради , Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в якому просить зобов`язати Хмельницьку міську раду внести зміни в рішення від 08.12.2020 №14, доповнивши підставу звільнення ОСОБА_1 пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП, визнати протиправними дії виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку у сумі 271440,54 грн, зобов`язати виконавчий комітет Хмельницької міської ради призначити та виплатити позивачу - ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку у сумі 271440,54 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням сесії Хмельницької міської ради від 08.12.2020 № 14 звільнений з посади заступника міського голови в зв`язку із закінченням повноважень виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

09 грудня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про виплату вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Листом від 11.12.2020 № 02-23-1.593 відповідач відмовив щодо виплати вихідної допомоги, мотивуючи тим, що звільнення відбулось на підставі пункту 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка не передбачає виплату такої допомоги. Вважає відмову протиправною, оскільки Верховний Суд у постанові від 06.08.2020 у справі № 186/294/16-а зазначив, що до правовідносин, пов`язаних з проходженням служби в органах місцевого самоврядування можуть застосовуватися загальні положення трудового законодавства у частині, що не суперечить спеціальним нормам та/або в тій частині, де ці правовідносини спеціальним законодавством не врегульовано. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до статті 44 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Зазначає, що Хмельницькою міською радою протиправно не враховано статтю 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та в рішенні від 09.12.2020 року № 14 не зазначено як підставу звільнення пункт 5 частини 1 статті 41 КЗпП, що призвело до обмеження права позивача на виплати грошової допомоги. Вважає, що його повноваження фактично припинено на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, що є підставою для виплати вихідної допомоги відповідно до статті 44 КЗпП України. Вказує, що стаття 41 КЗпП України не містить жодних застережень стосовно можливості розповсюдження вимог цієї статті на посадових осіб місцевого самоврядування. Тому, при звільненні особи зі служби в органах місцевого самоврядування з підстав, передбачених КЗпП України, на цю особу поширюються гарантії, передбачені цим Кодексом, якщо інше прямо не визначено спеціальним законом.

Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 21.12.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позов Хмельницька міська рада не визнала позовні вимоги. Вказує, що позивач звільнений з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради у зв`язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету Хмельницької міської ради на підставі пункту 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв`язку з закінченням повноважень ради, міського голови та виконавчого комітету. Зазначає, що звільнення заступника сільського (селищного, міського) голови з питань діяльності виконавчих органів ради відбувається у разі формування нового складу виконавчого комітету, в якому зазначена особа не затверджена, на підставі зазначеної вище норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вважає, що формулювання підстави звільнення позивача у рішенні Хмельницької міської ради від 08.12.2020 № 14 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

У відзиві на позов від 04.01.2021 виконавчий комітет Хмельницької міської ради також заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що трудові відносини заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради регулюються спеціальним законом, а не трудовим законодавством. Нормами законів, які регулюють діяльність органів місцевого самоврядування, не передбачено при звільненні на підставі пункту 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виплату вихідної допомоги у розмірі шестимісячного заробітку. Також просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у справі № 560/8393/20 в повному обсязі.

У додаткових запереченнях на позов, надісланих 24.06.2021, Хмельницька міська рада в доповнення до поданого відзиву вказує, що звільнення заступника сільського (селищного, міського) голови з питань діяльності виконавчих органів ради відбувається у разі формування нового складу виконавчого комітету, в якому зазначена особа не затверджена, на підставі спеціального законодавства - Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а не КЗпП України. Відповідно до частини З статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Згідно зі статтею 20 вказаного Закону крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» цим та іншими законами України. Повноваження позивача, як посадової особи місцевого самоврядування, Хмельницька міська рада припинила у зв`язку із закінченням строку повноважень ради та виконавчого комітету, до складу якого він входив за посадою, що було зумовлено виборами і формуванням нового складу цього виконавчого органу. Зазначає також, що оскільки позивача звільнено з підстав, передбачених статтею 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», то для виплати позивачу вихідної допомоги на підставі статті 44 КЗпП немає правових підстав. Вказує також, що, Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 у справі № 180/856/16-а при розгляді подібних відносин погодився з тим, що при звільненні посадової особи органу місцевого самоврядування, яка займала виборну посаду, у трудовій книжці має бути зроблений запис про звільнення у зв`язку з закінченням строку повноважень та посиланням на норму спеціального Закону - Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 рішенням Хмельницької міської ради від 04 грудня 2015 року № 14 затверджено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Хмельницької міської ради.

Рішенням Хмельницької міської ради від 08.12.2020 № 14 позивач звільнений з посади заступника міського голови в зв`язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

09 грудня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток на підставі пункту 5 частини першої статті 41 та статті 44 КЗпП України.

Листом від 11.12.2020 № 02-23-1.593 виконавчий комітет Хмельницької міської ради відмовив позивачу у виплаті вихідної допомоги, зазначивши, що пункт 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі якого звільнений позивач, не передбачає виплату такої допомоги.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам враховує таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року N 2493-III (далі Закон N 2493-III).

Відповідно до частини І статті 2 Закону N 2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Положеннями частин 1 і 3 статті 51 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року 280/97-ВР (далі Закон N 280/97-ВР) передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.

Згідно з частиною І статті З Закону N 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Отже, заступник міського голови є посадовою особою місцевого самоврядування.

Відповідно до частини З статті 7 Закону N 2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України.

Таким чином, правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування, проходження та припинення служби в органах місцевого самоврядування є предметом спеціального законодавчого регулювання.

При цьому, з урахуванням приписів статті 7 Закону N 2493-III у випадках, не врегульованих спеціальним законодавством, до правовідносин, пов`язаних з проходженням служби в органах місцевого самоврядування, можуть застосовуватися загальні положення трудового законодавства у частині, що не суперечить спеціальним нормам та/або 8 тій частині, де ці правовідносини спеціальним законодавством не врегульовано. Зазначену правову позицію сформував Верховний Суд у постанові від 06.08.2020 у справі № 186/294/16-а.

Пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, на застосуванні якого до спірних правовідносин наполягає позивач у позові, передбачено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадової особи.

Кодекс Законів про працю України не містить переліку підстав (випадків) для припинення повноважень посадових осіб.

Тому, пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України може бути застосований як підстава для звільнення зі служби в органах місцевого самоврядування за умови, існування у спеціальному законодавстві норми, якою передбачені випадки, у яких припиняються повноваження посадової особи місцевого самоврядування.

Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування передбачені статтею 20 Закону N 2493-III. Відповідно до цієї норми крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Під час судового розгляду спору позивач та відповідач не довели суду існування зазначених у статті 20 Закону N 2493-III підстав для припинення повноважень позивача.

Інші підстави для припинення повноважень посадової особи місцевого самоврядування - заступника міського голови, ані цією нормою, ані іншими нормами законів України "Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» не передбачені.

Тому, підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Хмельницької міської ради внести зміни в рішення від 08.12.2020 №14, доповнивши підставу звільнення ОСОБА_1 пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП, та, відповідно, виплати позивачу грошової допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку, передбаченої статтею 44 КЗпП України, у сумі 271440,54 грн відсутні.

Правова позиція Верховного Суду, сформована у постанові від 06.08.2020 у справі № 186/294/16-а, на яку посилається позивач, не підлягає врахуванню судом під час розгляду його позовних вимог, оскільки предметом дослідження Верховним Судом у справі № 186/294/16-а була правомірність відмови органу місцевого самоврядування щодо виплати посадовій особі, звільненій на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, вихідної допомоги, передбаченої статтею 44 КЗпП України. Розглядаючи зазначений спір, Верховний Суд у пункті 46 постанови від 06.08.2020 зазначив, що «доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, стосовно неможливості звільнення позивача з посади відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України і, як наслідок, неможливості застосування наслідків, передбачених статті 44 КЗпП України, суд касаційної інстанції вважає їх неприйнятними, оскільки питання правомірності звільнення позивача з посади у зв`язку з припиненням його повноважень згідно розпорядження голови Першотравенської міської ради № 74-ВК від 05 квітня 2019 року не є спірним у даній справі. На час вирішення спору означене вище розпорядження міського голови у встановленому порядку не скасовано, протиправним не визнано». Отже, у справі № 186/294/16-а відсутні висновки Верховного Суду щодо правомірності звільнення заступника міського голови на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень виконавчого комітету.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними дії виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку у сумі 271440,54 грн та зобов`язання призначити та виплатити позивачу зазначену допомогу, суд враховує, що у відповідності до статті 44 КЗпП України підставою для виплати вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток є припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 КЗпП.

Оскільки зазначена норма не була підставою для звільнення позивача з посади заступника міського голови, то відмова виконавчого комітету щодо виплати зазначеної вихідної допомоги, викладена у листі від 11.12.2020 №02-23-1593, є правомірною.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідачів не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов`язання Хмельницької міської ради внести зміни в рішення від 08.12.2020 №14, доповнивши підставу звільнення ОСОБА_1 пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП, визнання протиправними дій виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку у сумі 271440,54 грн, зобов`язання виконавчого комітету Хмельницької міської ради призначити та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку у сумі 271440,54 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницька міська рада (вул. Гагаріна, 3,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 33332218) Виконавчий комітет Хмельницької міської ради (вул. Гагаріна, 3,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 33332218)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук