Справа № 809/728/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. справа № 809/728/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участі:

секретаря судового засідання - Гевак Л.І.,

представника позивача - Тепак Л.П.,

представника відповідача - Липчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросвіт» до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2014, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Електросвіт» (надалі також - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної відповідачем позапланової невиїзної перевірки з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Оренда-Сіті» за січень, лютий, березень 2011 року, оформленої актом №681/22-03/31789596 від 19.02.2014 встановлено порушення позивачем вимог статей 185, 187, 188, 198, 201 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту в загальній сумі 458896,00 грн., внаслідок чого відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.02.2014 року № згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 187038,00 грн., з яких 124692,00 грн., - за основним платежем та 62346,00 грн., - за штрафними (фінансовими) санкціями. На переконання позивача оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки винесено на підставі помилкових висновків відповідача про безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Оренда-Сіті» у січні - березні 2011 року, які ґрунтуються на акті ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 04.01.2013 №2/22-00/37335715 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренда-Сіті», а також поясненнях директора та засновника ТОВ «Оренда-Сіті», які з врахуванням відсутності обвинувального вироку суду та рішень судів про скасування постанов про порушення кримінальної справи відносно посадових осіб ТОВ «Оренда-Сіті» не можуть слугувати належними доказами на підтвердження безтоварності операцій. А самі господарські операції підтверджуються первинними документами, рухом самого товару, отриманого за результатами виконання договірних взаємовідносин та подальшим його використанням при виконанні договору підряду, що в сукупності спричинило зміни в майновому стані позивача.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 у справі №809/728/14 адміністративний позов ТОВ «Електросвіт» задоволено повністю. Скасовано повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області № від 20.02.2014. Повернуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Електросвіт» сплачений судовий збір в розмірі 374,08 грн (т.2, а.с.75-83).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 №876/8820/14 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області - залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 по справі №809/728/14 - без змін (т.2, а.с.116-123).

24.01.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято постанову справа №809/728/14 адміністративне провадження №К/9901/24942/18, якою касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.08.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2015 - скасовано а справу №809/728/14 направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (т.2, а.с.179-187).

У наведеній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що «судами зроблено передчасний висновок про те, що надані позивачем первинні документи в повній мірі підтверджують реальність виконання укладеного між позивачем та ТОВ «Оренда-Сіті договору поставки від 04.01.2011 №04/01-2. Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою та не надано належної оцінки доводам контролюючого органу, про те, що відповідно до пояснень головного бухгалтера ТОВ «Оренда-Сіті» та його керівника останні на прохання громадянина ОСОБА_1 за обіцяну грошову винагороду, без мети здійснення господарської діяльності стали засновниками та директорами контрагента позивача, жодних документів фінансово-господарської діяльності не складали та не підписували, товарів від імені ТОВ «Оренда-Сіті» не реалізовували, послуг не надавали, документів податкової звітності не складали та до діяльності зазначеного товариства відношення не мали. Не надано правової оцінки доводам скаржника щодо неможливості реального здійснення платником зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг,тощо». Під час нового розгляду справи судам необхідно « надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, дослідити зміст наданих позивачем первинних документів, економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, можливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, тощо».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2020, судова справа №809/728/14 передана на розгляд головуючому судді Скільському І.І.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (т.2, а.с.194-195).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду замінено відповідача у справі - Державну податкову інспекцію у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області (т.2, а.с.272-274).

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення (з врахуванням висновків і мотивів, що зазначені у постанові Верховного Суду по справі №809/728/14 від 24.01.2020), у яких представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що посадовими особами ДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Електросвіт» з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Оренда-Сіті» за січень, лютий, березень 2011 року, результати якої оформлені актом від 19.02.2014 №681/22-03/31789596. Перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог статей 185, 187, 188, 198, п.201.1, п.п.201.4, 201.10, ст.201 ПК України, внаслідок чого контролюючим органом зменшено позивачу податковий кредит на 458 896 грн., в тому числі за січень 2011 на суму 124 692 грн., лютий 2011 на суму 239 626 грн., та березень 2011 на 94 578 грн., в результаті чого донараховано податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 124 692 грн., в тому числі за січень 2011 в сумі 124 692 грн. За результатами перевірки та на підставі акту перевірки контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.02.2014 № яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 187 038 грн., в тому числі за основним платежем 124 692 грн., та штрафними санкціями 62 346 грн. Наголосив, що контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій, укладених між позивачем та ТОВ «Оренда-Сіті» у періоді, що перевірявся, посилаючись при цьому не тільки на пояснення керівника та головного бухгалтера ТОВ «Оренда-Сіті» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно, в яких останні заперечували свою причетність до діяльності ТОВ «Оренда-Сіті», але й також на зібрану податкову інформацію (отриману від ДПІ у Вишгородському районі Київської області) щодо ТОВ «Оренда-Сіті» яка свідчила на неможливість здійснення платником податку операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна та обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт, послуг. Звернув увагу на дефектність первинних документів. Зокрема, зазначив, що всі видаткові накладні та податкові накладні, що містяться в матеріалах даної справи не містять обов`язкових реквізитів, які повинні мати первинні документи, а саме: прізвища особи, яка склала накладну, посаду особи, відповідальну за здійснення господарської операції та місце складання первинного документа, що не дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Посилаючись на правові позиції Верховного суду, зазначив, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, якщо такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складений документ, зміст та обсяг господарської операції. Також звернув увагу на пояснення надані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та акт ДПІ у Вишгородському районі Київської області про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оренда-Сіті» з питань дотримання вимог податкового законодавства за весь період діяльності. На переконання представника відповідача, наявність вищенаведених обставин свідчить про лише документальне оформлення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Оренда-Сіті» без реального їх настання. Наявність податкових накладних чи видаткових накладних самі по собі не можуть підтверджувати реальність виконання господарських операцій. Наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань, чи власного капіталу платника та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Якщо господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом , який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. На думку представника відповідача оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства у зв`язку із чим просив суд в задоволенні позову відмовити (т.2 а.с.239-241).

Представником позивача на адресу суду направлено письмові пояснення, у яких представник позивача зазначила, що відповідачем не враховано, що правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість на час спірних правовідносин визначені ст.198 ПК України. Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб. Умови реалізації права платника податків на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства. Представник позивача вважає безпідставними доводи відповідача, що видаткові, податкові накладні та інші первинні документи не можуть прийматися до уваги, оскільки підписані від імені ТОВ «Оренда-Сіті» невстановленими особами, а господарські операції, які ними підтверджуються не носять реального характеру. З цього приводу представник позивача покликається на висновки Верховного Суду наведені в постанові від 20.12.2018 в справі №910/19702/17, згідно яких відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчити про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Також представник позивача вказує на те, що договір, укладений між позивачем та його контрагентом ТОВ «Оренда-Сіті» вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженим представником позивача та представником контрагента, скріплений їх печатками, а отже, є укладеним, встановлює для сторін права та обов`язки, та не визнано в судовому порядку недійсним. Вважає, що позивачем дотримано вимог податкового законодавства з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ «Оренда-Сіті». Вважає безпідставними посилання відповідача на акт ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 04.01.2013 №2/22-00/37335715 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оренда-Сіті» з питань дотримання вимог податкового законодавства за весь період діяльності», оскільки чинне законодавство не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Доказів наявності обвинувальних вироків щодо посадових осіб ТОВ «Оренда-Сіті» відповідачем не надано та не доведено причетності позивача до злочинів, щодо яких здійснювалось кримінальне провадження, на яке покликається відповідач у акті перевірки.

Вважає, що докази відповідача, які ґрунтуються на підставі аналізу доказів інших податкових органів здобутих в межах незавершених кримінальних проваджень не є підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Надані відповідачем суду докази з матеріалів кримінального провадження в розумінні ст. 73 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими, а тому посилання відповідача на пояснення з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності чи нереальності операцій.

На час здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались. Долучені позивачем до матеріалів справи первинні документи містять необхідну інформацію для підтвердження реальності здійснення господарських операцій з контрагентом. На переконання представника позивача наявність або відсутність окремих документів, а також неістотні помилки в їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції. Вважає прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню (т.2 а.с.246-251).

В додаткових письмових поясненнях (т.3 а.с.11-13, 16-17,35-37,48-50, 178-179,247-248), представник позивача зазначила, що посилання контролюючого органу на наявність недоліків в заповненні товарно-транспортних накладних, як підставу для невизнання реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер, документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, факт передання товару позивачеві та відповідно набуття права власності на нього підтверджується накладними наявними в матеріалах даної справи. Відповідачем не враховано, що відповідно до ст..627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та виборі контрагента. Названа стаття визначає і свободу договору щодо визнання його умов. Перелік умов договору визначається не лише за вільним розсудом сторін а і виходячи, зокрема, із вимог закону. В силу приписів ст.ст.42 та 44 ГКУ, ст.20 ПКУ, відповідач не наділений правом визначати «розумність економічної причини» (ділову мету) того чи іншого правочину при здійсненні суб`єктом господарювання господарської діяльності, фактично підміняючи функції суду. Лише за наявності ознак недійсності або фіктивності правочину у фіскального органу є право звернутися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосовувати визначені законодавством заходи, пов`язані із визначенням правочинів недійсними. Також відповідачем не враховано, що сам договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Посилання відповідача на дані інформаційних ресурсів контролюючого органу про звітність постачальника, також не спростовує фактичного руху активів та змін майнового стану позивача і достовірності первинних документів позивача. Безпідставними є доводи податкового органу щодо відсутності у контрагента позивача необхідних умов для ведення господарської діяльності, трудових ресурсів, основних фондів тощо, як підстави неможливості реального здійснення контрагентом позивача спірних господарських операцій, з огляду на не доведення відповідачем відсутності можливості у контрагента укладати із іншими суб`єктами господарювання власні договори купівлі-продажу товару, а також поставки товару, з метою виконання своїх господарських зобов`язань перед позивачем. Неприйнятними є доводи відповідача про неможливість проведення зустрічної звірки податковим органом з контрагентами позивача, з огляду на факти неможливості проведення звірки, що посвідчують виключно цю обставину і жодним чином не впливають на склад податкового правопорушення в розумінні ст. 109 ПК України. Щодо доводів відповідача з посиланням на пояснення свідків у кримінальному провадженні стосовно осіб, які пов`язані з контрагентом позивача, позивач не погоджується з їх належністю як доказів у даній справі з огляду на те, що пояснення посадових осіб , засновників контрагентів, зафіксовані в протоколах допиту, поясненнях, є лише одним із засобів доказування в кримінальній справі, однак вони не є належним документом, який встановлює відповідні юридичні факти та не можуть мати юридичної сили до набрання рішення суду законної сили. Про наявність вироків суду по відповідному кримінальному провадженні в акті перевірки не зазначено, та відповідачем суду не повідомлено.

На підтвердження подальшого використання позивачем товару, отриманого від ТОВ «Оренда-Сіті» позивачем надано копію договору підряду №БК-31 від 17.10.2010, укладеного мім позивачем та ТОВ «Зірка Буковелю» згідно з яким позивач виконував роботи по монтажу внутрішніх і зовнішніх інженерних мереж і систем освітлення в готельному комплексі на 255 номерів в с.Поляниця Яремчанської міської ради. Виконання робіт та використаних матеріалів підтверджено Довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за січень 2011 року та актом№9 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2011 року форми КБ-2в, що підтверджує наявність змін в структурі активів, зобов`язань, власному капіталі та не спростовані доводами відповідача. Недоліки в оформленні документів, на яких наполягає, представник відповідача, як на доказ нереальності операцій, спростовуються іншими належними та допустимими доказами наданими позивачем а також показаннями свідків.

Жодних претензій до дефектності та/або недоліків первинних бухгалтерських документів, що містять відомості про господарські операції з контрагентом ТОВ «Оренда-Сіті», акт перевірки не містить. На час здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача був належним чином зареєстрований як юридична особа, будь-яких доказів стосовно визнання недійсними його установчих документів в судовому порядку, відповідачем не надано.

Надані позивачем первинні бухгалтерські документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують право позивача на формування податкового кредиту.

У додаткових письмових поясненнях (т.3 а.с.18 та зворт а.с.18, 183-184), представник відповідача зазначив, що первинні документи, а саме видаткові накладні складені від імені ТОВ «Оренда-Сіті» не містять обов`язкових реквізитів: (відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ) - не зазначені посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - не містять даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З аналізу статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на час складання первинних документів, що досліджуються у даній справі) та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, слідує, що такі реквізити первинних документів як дата складання, посад, прізвище, ім`я та по батькові відповідальних осіб, в силу вимог чинного законодавства є обов`язковими. Відсутність останніх у відповідних документах позбавляє можливості розцінювати їх як належні первинні документи та не може кваліфікуватися як незначний (неістотний) недолік. Відсутність можливості ідентифікації особи-підписанта первинного документа з боку сторін договору об`єктивно ставить під сумнів реальність спірних господарських операцій.

Також представник відповідача звернув увагу на пояснення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , які зазначили, що на прохання гр. ОСОБА_1 , за обіцяну грошову винагороду, без мети здійснення господарської діяльності, стали засновниками та директорами ТОВ «Оренда-Сіті». Реєстраційні документи не складали, збори засновників не проводили, статутний фонд підприємства не формували, печатку підприємства не отримували та не користувалися нею, документів фінансово-господарської діяльності не складали та не підписували, товарів від імені товариства не реалізовували, робіт та послуг не надавали, документів податкової звітності не складали та до діяльності підприємства відношення не мали. Щодо правової оцінки наведеним поясненням, звернув увагу суду на правову позицію Верховного Суду наведену в постанові від 15.10.2019 у справі №813/277/13-а, згідно якої уразі коли посадові особи контрагента платника заперечують свою участь у створенні і діяльності цієї юридичної особи то віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав пояснення, що він з січня 2001 і по даний час працює на посаді першого заступника генерального директора ТОВ «Електросвіт», у зв`язку із наявністю укладеного між ТОВ «Електорсвіт» та ТОВ «Зірка Буковелю» договору підряду №БК-31 від 17.10.2010, згідно якого позивач виконував роботи по монтажу внутрішніх і зовнішніх інженерних мереж і систем освітлення в готельному комплексі на 255 номерів в с.Поляниця Яремчанської міської ради, здійснював прийняття та контроль за прийняттям ТМЦ що надходили від контрагентів на ТОВ «Електросвіт». В період 2011 року на підприємство здійснювались поставки електротехнічних товарів від різних постачальників з усієї України а також і закордону. Поставка ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті» в переважній більшості здійснювалась транспортним засобом ТОВ «Електросвіт» а також транспортом ТОВ «Оренда-Сіті». Поставка ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті» в переважній більшості здійснювалась безпосередньо на склад ТОВ «Електросвіт» а також були випадки поставки таких ТМЦ безпосередньо на об`єкт де здійснювалися підрядні роботи підприємством. Претензій до ТОВ «Оренда-Сіт» щодо кількості та якості та вартості ТМЦ не було. Додатково зазначив, що ТОВ «Оренда-Сіті» не був великим постачальником електротехнічних товарів, зокрема по виконанню робіт за договором підряду на об`єкті ТОВ «Зірка Буковелю», ТОВ «Електросвіт» було залучено близько чотирьох тисяч постачальників ТМЦ. Безпосереднім пошуком потенційних постачальників ТМЦ в тому числі ТОВ «Оренда-Сіті» не займався. На запитання представника відповідача хто був представником від ТОВ «Оренда-Сіті» зазначив, що така особа йому не відома. Особа ОСОБА_2 йому не відома. Точного місця завантаження ТМЦ отриманих від ТОВ «Оренда-Сіті» йому не відома.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , надала пояснення, що вона на даний час працює керівником логістичного підрозділу, зазначила що ТОВ «Електросвіт» протягом невеликого періоду часу працювало з ТОВ «Оренда-Сіті» з постачання деякого електротехнічного обладнання під певний об`єкт, зокрема договору підряду укладено з ТОВ «Зірка Буковелю». На час договірних відносин з ТОВ «Оренда-Сіті» працювала на посаді постачальника, в її обов`язки входили питання щодо пошуку потенційних постачальників електротехнічного обладнання, оформлення замовлень та інше. Поставка ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті» здійснювалась власним транспортом ТОВ «Електросвіт» на основний склад ТОВ «Електросвіт». Певну частину ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті» отримувала особисто а іншу частину у її відсутність отримували ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . На запитання представника позивача хто готував ТТН та видаткові накладні від ТОВ «Оренда-Сіті» зазначила, що такі документи готував постачальник. Підписували прихідну накладну безпосередньо при отриманні товару. Претензій до кількості та якості товару, що були отримані нею від ТОВ «Оренда-Сіті» не було. На запитання представника відповідача з ким саме з представників ТОВ «Оренда-Сіті» працювала пригадати не змогла. Чи відома їй особа ОСОБА_2 пригадати не змогла зважаючи на те, що пройшло багато часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , надав пояснення, що наданий час працює директором компанії «Вольтер», з 2002 по 2017 рік працював на посадах заступника директора, виконавчого директора ТОВ «Електосвіт», виконував роботу з клієнтами, пошук нових клієнтів, робота зі складом, забезпечення наповнення складу. Підтвердив здійснення поставок електротехнічного обладнання з ТОВ «Оренда-Сіті» на ТОВ «Електросвіт», однак зважаючи на тривалий проміжок часу, що пройшов з того часу, пригадати який саме товар придбавався товариством його кількість та на підставі яких документів, не зміг. На запитання представника позивача у який спосіб та за яких обставин здійснювалось отримання ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті», зазначив, що як правило отримання ТМЦ відбувалось на складі товариства. Претензій до кількості чи якості отриманих від ТОВ «Оренда-Сіті» ТМЦ, наскільки пригадує, не було. Чи бар участь у формуванні та перевірці ТТН, то зазначив, що ні. Придбані у ТОВ «Оренда-Сіті» ТМЦ, на скільки пригадує, були використані при виконанні договору підряду укладеного з ТОВ «Зірка Буковелю». На запитання представника відповідача чи знайома йому така особа, як гр. ОСОБА_2 , зазначив, що ні не знайома.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , надав пояснення, що працював в ТОВ «Електросвіт» на посаді водія, зазначив, що ним здійснювались неодноразово перевезення ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті», навантаження яких здійснювалось перед містом Вишгородом на заправці, конкретно вказати коли саме, точну кількість таких поїздок та які саме ТМЦ ним перевозились пригадати не зміг. Приймання ТМЦ здійснював він, шляхом їх перевірки по кількості та назві згідно наданих документів (накладних). На запитання представника позивача хто здійснював оформлення ТТН, зазначив що їх оформлення здійснювалось особою, що привозила ТМЦ. На запитання представника позивача, чи пригадує він випадки отримання, завантаження на автомобіль та перевезення ТМЦ за одну поїздку по декількох видаткових накладних та декількох ТТН, зазначив, що такі випадки мали місце. В частині правильності заповнення ТТН не перевіряв, підпис в таких ТТН ставив. На запитання представника відповідача чи він безпосередньо брав участь у навантаженні ТМЦ на автомобіль яким здійснювалось перевезення таких з м. Вишгорода, Київської області на склад ТОВ «Електросвіт», надав відповідь, що так ним здійснювалось навантаження ТМЦ від ТОВ «Оренда -Сіті», зокрема товар запакований в ящики, з приводу перевезення ТМЦ труб жорстких металевих діаметром Д20, полоси оцинкованої, шин мідних, пригадати не зміг. На запитання представника відповідача чи знайома йому така особа, як гр. ОСОБА_2 , зазначив, що ні не знайома.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях і надала аналогічні за їх змістом пояснення. Просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив з мотивів наведених у відзиві на позов, додаткових письмових поясненнях, надав аналогічні за їх змістом пояснення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, допитавши свідків, судом встановлено наступне.

Відповідно до пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79,п.82.2 ст.82 глави 8 Податкового кодексу України з 07.02.2014 по 13.02.2014 посадовими особами Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську, на підставі наказу ДПІ у м.Івано-Франківську №178 від 06.02.2014, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «Електросвіт» () з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Оренда-Сіті» за січень, лютий, березень 2011 року.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем 19.02.2014 складено акт за №681/22-03/31789596 (т.1, а.с.14-52).

Відповідно до акту перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «Електросвіт»:

- ст.ст.185, 187, 188, 198, п.201.1, п.п.201.4., 201.10., ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010, внаслідок якого товариству зменшено податкові зобов`язання на суму 334204,00 грн., в т.ч. за лютий 2011 року в сумі 239626,00 грн., та березень 2011 року в сумі 94578,00 грн., та зменшено податковий кредит в сумі 458896,00 грн., в т.ч. за січень 2011 року в сумі 124692,00 грн., лютий 2011 року в сумі 239626,00 грн., та березень 2011 року в сумі 94578,00 грн., в результаті чого донараховано податку на додану вартість який підлягає сплаті до бюджету в сумі 124692,00 грн., в т.ч. за січень 2011 року в сумі 124692,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, 20.02.2014 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТзОВ «Електросвіт» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 187 038, 00 грн., в тому числі за основним платежем 124692, 00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 62346, 00 грн.,(т.1 а.с.158).

Підставою винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки відповідача про те, що господарські операції між ТОВ «Електросвіт» та ТОВ «Оренда-Сіті» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, що свідчить про відсутність умов для результатів відповідної господарської діяльності, відтак укладений правочин має нереальний характер.

Вказані висновки відповідачем сформовані на підставі акту Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області від 04.01.2013 року №2/22-00/37335715 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренда-Сіті» () з питання дотримання вимог податкового законодавства за весь період діяльності» (надалі - Акт ДПІ у Вишгородському районі).

Згідно з вказаним Актом ДПІ у Вишгородському районі перевіряючими вказується, неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оренда-Сіті» у зв`язку із його відсутністю за місцезнаходженням. Також, відповідно до бази даних, наявних в ДПІ у Вишгородському районі Київської області за ТОВ «Оренда-Сіті» не обліковуються рахунки у банках.

Крім цього, в Акті ДПІ у Вишгородському районі міститься інформація про порушення Головним слідчим управлінням ДПС України 10.04.2012 року кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва - створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі - ТОВ «Оренда-Сіті» (), а також посилання на пояснення директора та засновника ТОВ «Оренда-Сіті» в яких останні заперечували свою причетність до господарської діяльності товариства.

В Акті ДПІ у Вишгородському районі також містяться дані, отримані відповідно до листа від 28.03.2012 року №45/13/7 МВС України Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем (ЦБДР та АС) та листа від 29.02.2012 року №8536 (И-2012) Київської міської державної адміністрації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про відсутність на балансі ТОВ «Оренда-Сіті» у період з 17.12.2010 року по 31.10.2012 року транспортних засобів та нерухомого майна.

Вищенаведені обставини, викладені в Акті ДПІ у Вишгородському районі в повному обсязі взяті за основу при формуванні висновків відповідачів, відображених в акті невиїзної перевірки ТОВ «Електросвіт» №681/22-03/3/789596 від 19.02.2014, що в свою чергу слугувало підставою винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Щодо заниження позивачем податку на додану вартість, суд зазначає, що відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього ж Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з : придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.4 ст.198 ПК України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПК України.

Відповідно до п.201.1 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Податкова накладна, згідно п.201.10 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема статтею 9, визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату і місце складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій, їх підтвердження належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що відображають реальність таких операцій, а також, спричинення останніми реальних змін майнового стану, судом враховано наступне.

Щодо фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «Електросвіт» та ТОВ «Оренда-Сіті», то такі оформлені договором поставки №04/01-2 від 04.01.2011 укладеного між ТОВ «Оренда-Сіті» (Постачальник), в особі директора ОСОБА_2 , та ТОВ «Електросвіт» (Покупець) в особі директора ОСОБА_8 (т.1.а.с.181-182).

Відповідно до предмета договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується зробити постачання електротехнічної продукції Покупцю, в номенклатурі асортименті, за цінами та в строки, визначені цим Договором, а Покупець зобов`язується прийняти замовлення Товар та здійснити його оплату.

Постачання товару за цим Договором, здійснюється партіями. Найменування асортимент, кількість, ціна, строк, інші особливі умови поставок окремих партій Товару визначаються сторонами в процесі діяльності і відображаються в рахунках-фактурах, накладних, які є невідємною частиною цього Договору та визначаються на основі заявок Покупця в усній або письмовій формі, підтверджених Постачальником.

Умови поставки обумовлюються Сторонами окремо по кожній партії Товару. Датою виконання Постачальником обов`язку щодо поставки замовленого Покупцем Товару вважається дата отримання Товару Покупцем, що вказана в відповідних видаткових накладних що супроводжують поставку Товару.

Ціна договору складає загальна вартість Товару, що буде поставлений Постачальником Покупцю під час дії (виконання), цього договору. Загальна вартість Товару визнається загальною сумою всіх накладних. Ціни на Товар визначаються Сторонами у національній валюті України - гривні, у безготівковій формі, шляхом прямого банківського переказу платіжним дорученням грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, який вказаний у Договорі, на підставі рахунків-фактур та накладних, наданих Постачальником згідно п.1.3 даного Договору.

Оплата Товару по кожній партії здійснюється на протязі сорока п`яти банківських днів від дати поставки згідно п.4.3 даного Договору.

Даний договір вступає в дію з дня його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2011 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, згідно цього Договору.

Перелік товару та його ціна оформлена додатками до договору №04/01-2 від 04.01.2011 у вигляді специфікацій за порядковими номерами 1- 17 без зазначення дати підписання сторонами таких специфікацій (т.1, а.с.183-199).

Придбання товару позивачем супроводжувалося наступними первинними документами:

- видатковими накладними: №3 від 04.01.2011р. на суму 66 528,00 грн.; №4 від 04.01.2011р. на суму 11908,80 грн.; №5 від 04.01.2011р. на суму 61708,50 грн.; №6 від 10.01.2011р. на суму 69894,00 грн.; №7 від 10.01.2011р. на суму 42358,80 грн.; №8 від 10.01.2011р. на суму 2651,46грн.; №9 від 14.01.2011р. на суму 7844,22 грн.; №10 від 14.01.2011р. на суму 95207,40 грн.; №11 від 14.01.2011р. на суму 31986,00 грн.; №12 від 14.01.2011р. на суму 4380,00 грн.; №13 від 14.01.2011р. на суму 14040,00 грн.; №14 від 18.01.2011р. на суму 276980,62 грн.; №15 від 24.01.2011р. на суму 3504,00 грн.; №16 від 24.01.2011р. на суму 9624,00 грн.; №17 від 24.01.2011р. на суму 32577,00 грн.; №18 від 27.01.2011р. на суму 112,14 грн.; №19 від 27.01.2011р. на суму 16848,00 грн., (т.3, а.с.219-235);

- податковими накладними: №3 від 04.01.2011р. на суму 66 528,00 грн., з ПДВ 11088,00 грн.; №4 від 04.01.2011р. на суму 61708,50 грн., з ПДВ 10284,75 грн.; №5 від 04.01.2011р. на суму 11908,80 грн., з ПДВ 1984,80 грн.; №6 від 10.01.2011р. на суму 69894,00 грн., з ПДВ 11649,00 грн.; №7 від 10.01.2011р. на суму 42358,80 грн., з ПДВ 7059,80 грн.; №8 від 10.01.2011р. на суму 2651,46 грн., з ПДВ 441,91 грн.; №9 від 14.01.2011р. на суму 7844,22 грн., з ПДВ 1307,37 грн.; №10 від 14.01.2011р. на суму 95207,40 грн., з ПДВ 15867,90 грн.; №11 від 14.01.2011р. на суму 31986,00 грн., з ПДВ 5331,00 грн.; №12 від 14.01.2011р. на суму 4380,00 грн., з ПДВ 730,00 грн.; №13 від 14.01.2011р. на суму 14040,00 грн., з ПДВ 2340,00 грн.; №14 від 18.01.2011р. на суму 276980,62 грн., з ПДВ 46163,44 грн.; №15 від 24.01.2011р. на суму 3504,00 грн., з ПДВ 584,00 грн.; №16 від 24.01.2011р. на суму 9624,00 грн., з ПДВ 1604,00 грн.; №17 від 24.01.2011р. на суму 32577,00 грн., з ПДВ 5429,50 грн.; №18 від 27.01.2011р. на суму 112,14 грн., з ПДВ 18,69 грн.; №19 від 27.01.2011р. на суму 16848,00 грн., з ПДВ 2808,00 грн., (т.3, а.с.202-218).

З аналізу наявних у матеріалах справи специфікацій під порядковим номерами №1,9,13 (т.1, а.с183,191,195) та видаткових накладних №4 від 04.01.2011; №12 від 14.01.2011; №15 від 24.01.2011(т.3,а.с.220,228,231), і податкових накладних №5 від 04.01.2011; №12 від 14.01.2011; №15 від 24.01.2011(т.3,а.с.204,211,214) встановлено розбіжності в одиницях виміру товару «труба жестк.Д20» зокрема у зазначених специфікаціях зазначено 800,500 та 400«шт» а у видаткових та податкових накладних зазначено одиницю виміру товару «труба жестк.Д20» 800, 500, 400 «м».

Також суд констатує, що всі вищевказані видаткові та податкові накладні підписані та скріплені печаткою ТОВ «Оренда-Сіті», однак всі без винятку, не містять прізвища, ініціалів та посади особи, яка їх склала.

На підтвердження оплати за товар придбаний у ТОВ «Оренда-Сіті» суду надано копії платіжних доручень: №240 від 18.02.2011р. на суму 50 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної 3 від 04.01.11; №256 від 21.02.2011р. на суму 200 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної 4 від 04.01.11; №430 від 15.03.2011р. на суму 300 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної 14 від 18.01.11; № 483 від 23.03.2011р. на суму 70 000, 00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної 14 від 18.01.11; №493 від 24.03.2011р. на суму 100 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної 14 від 18.01.11; №574 від 13.04.2011р. на суму 500 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної 14 від 18.01.11; №680 від 27.04.2011р. на суму 100 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладної №39 від 21.02.11; №752 від 05.05.2011р. на суму 200 000,00 грн., призначення платежу плата за товар зг. накладних за лютий 2011 (т.1,а.с.87-94).

З аналізу вищенаведених платіжних доручень судом встановлено невідповідність сплачених ТОВ «Електросвіт» згідно наданих копій платіжних документів сум, за товари придбані у січні 2011 року в ТОВ «Оренда-Сіті» згідно наданих накладних, зокрема:

- згідно копії платіжного доручення №240 від 18.02.2011 ТОВ «Електросвіт» здійснено перерахунок ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в сумі 50 000, 00 грн., за товар зг. накладної 3 від 04.01.11, однак згідно накладної №3 від 04.01.2011 поставлено товару на загальну суму з ПДВ 66528,00 грн.;

- згідно копії платіжного доручення №256 від 21.02.2011 ТОВ «Електросвіт» здійснено перерахунок ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в сумі 200 000, 00 грн., за товар зг. накладної 4 від 04.01.11, однак згідно накладної №4 від 04.01.2011 поставлено товару на загальну суму з ПДВ 61708,50 грн.;

- згідно копії платіжного доручення №430 від 15.03.2011 ТОВ «Електросвіт» здійснено перерахунок ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в сумі 300 000, 00 грн., за товар зг. накладної №14 від 18.01.11, однак згідно накладної №14 від 18.01.2011 поставлено товару на загальну суму з ПДВ 276980,62 грн.;

- згідно копії платіжного доручення №483 від 23.03.2011 ТОВ «Електросвіт» здійснено перерахунок ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в сумі 70 000, 00 грн., за товар зг. накладної №14 від 18.01.11, однак згідно накладної №14 від 18.01.2011 поставки товару на загальну суму з ПДВ 70 000,00 грн. не здійснювалось (поставка товару згідно накладної №14 від 18.01.2011 здійснено 18.01.2011 один раз, на суму з ПДВ 276980,62грн.);

- згідно копії платіжного доручення №493 від 24.03.2011 ТОВ «Електросвіт» здійснено перерахунок ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в сумі 100 000, 00 грн., за товар зг. накладної №14 від 18.01.11, однак згідно накладної №14 від 18.01.2011 поставки товару на загальну суму з ПДВ 100 000,00 грн. не здійснювалось (поставка товару згідно накладної №14 від 18.01.2011 здійснено 18.01.2011 один раз, на суму з ПДВ 276980,62грн.);

- згідно копії платіжного доручення №574 від 13.04.2011 ТОВ «Електросвіт» здійснено перерахунок ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в сумі 500 000, 00 грн., за товар зг. накладної №14 від 18.01.11, однак згідно накладної №14 від 18.01.2011 поставки товару на загальну суму з ПДВ 500 000,00 грн. не здійснювалось (поставка товару згідно накладної №14 від 18.01.2011 здійснено 18.01.2011 один раз, на суму з ПДВ 276980,62 грн.);

Відповідно до змісту копій платіжних доручень №680 від 27.04.2011 та №752 від 05.05.2011 такі підтверджують здійснення перерахунку ТОВ «Електросвіт» сум коштів 100 000, 00 грн. та 200 000,00 грн. відповідно, за придбаний товар згідно накладної №39 від 21.02.2011 та накладних за лютий 2011 року, які не є предметом дослідження в даній справі.

Відтак згідно наданих позивачем копій платіжних доручень, встановлено перерахування позивачем в період лютий - квітень 2011 року ТОВ «Оренда-Сіті» коштів в загальній сумі з ПДВ 1220000,00 грн., однак згідно наданих та досліджених судом накладних №3-19 поставлено товару протягом січня 2011 року на загальну суму з ПДВ 748 152,94 грн.

На підтвердження факту перевезення орендованим ТОВ «Електросвіт» транспортним засобом МАN АТ8373, придбаного у ТОВ «Оренда-Сіті» електротехнічного обладнання, ТОВ «Електросвід» надано до перевірки а також суду копії таких товарно-транспортних накладних: - ТТН б/н від 04.01.2011(т.1, а.с.200-202); -ТТН б/н від 10.01.2011(т.1, а.с.203-205); - ТТН б/н від 14.01.2011(т.1, а.с.206-210); -ТТН б/н від 18.01.2011(т.1, а.с.211); - ТТН б/н від 24.01.2011(т.1, а.с.212-214); - ТТН б/н від 27.01.2011(т.1, а.с.215-216);

Зі змісту вказаних товарно-транспортних накладних вбачається, що в них зазначено: замовник ТОВ «Електрсвіт» вантажовідправник ТОВ «Оренда-Сіті» вантажоодержувач ТОВ «Електросвіт» пункт навантаження 76014, м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 46, пункт розвантаження 07300, Київська обл., Вишгородський р-н,вул. Шолуденко. Зазначено вид та кількість вантажу, марка та державний номер транспортного засобу (МАN НОМЕР_1 ), прізвище ім`я водія ( ОСОБА_9 ), підпис водія - експедитора про отримання товару ( ОСОБА_9 ), а також містять відтиски печатки та підписи вантажовідправника ТОВ «Оренда-Сіті» (директор ОСОБА_2 , який заперечив згідно досліджених судом, письмових пояснень, свою участь у здійсненні господарської діяльності ТОВ «Оренда-Сіті») та підписи уповноважених осіб вантажоодержувача ТОВ «Електросвіт».

Однак, з аналізу вищезазначених ТТН вбачається, що кожна ТТН не містять серії та порядкового номера ТТН, номера подорожнього листа, є не правильності в їх оформленнях, зокрема в них зазначений пункт навантаження м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності,46 , що є юридичною адресою ТОВ «Електросвіт» (Вантажоодержувач) а пункт розвантаження Київська область, Вишгородський район, вул.Шолуденко,19 , що згідно договору поставки №04/01-2 від 04.01.2011 є юридичною адресою ТОВ «Оренда-Сіті» (Постачальник, Вантажовідправник).

З врахуванням того, що всі вище перелічені ТТН мають ідентичні неправильності в їх оформленнях, а також враховуючи не надання представником позивача на вимогу суду інших підтверджуючих документів, зокрема подорожніх листів, наказів про відрядження водія, відрядних листів та інших документів на підтвердження понесення позивачем витрат у зв`язку із здійсненням таких перевезень, на переконання суду, не можна вважати належними доказами надані позивачем на підтвердження факту перевезення ТМЦ від ТОВ «Оренда-Сіті» до ТОВ «Електросвіт» ТТН, що однозначно підтверджують рух ТМЦ від продавця до покупця, натомість їх зміст та однаковість помилок вказує на формальність їх складення.

Заперечуючи проти позову та доводячи правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, відповідач посилається на обставини, які спростовують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Оренда-Сіті».

Як вбачається з акту перевірки, висновки податкового органу про порушення позивачем положень законів ґрунтуються на акті ДПІ у Вишгородському районі Києвської області від 04.01.2013 №2/22-00/37335715 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оренда-Сіті» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за весь період діяльності, в якому зазначається, що неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оренда-Сіті» у зв`язку із його відсутністю за місцезнаходженням. Також, відповідно до бази даних, наявних в ДПІ у Вишгородському районі Київської області ТОВ «Оренда-Сіті» не мало рахунки у банках.

В Акті ДПІ у Вишгородському районі також містяться дані, отримані відповідно до листа від 28.03.2012 року №45/13/7 МВС України Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем (ЦБДР та АС) та листа від 29.02.2012 року №8536 (И-2012) Київської міської державної адміністрації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про відсутність на балансі ТОВ «Оренда-Сіті» у період з 17.12.2010 року по 31.10.2012 року транспортних засобів та нерухомого майна.

Крім цього, в Акті ДПІ у Вишгородському районі міститься інформація про порушення Головним слідчим управлінням ДПС України 10.04.2012 року кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва - створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі - ТОВ «Оренда-Сіті» (), а також посилання на пояснення засновника, директора та головного бухгалтера ОСОБА_2 та засновника ОСОБА_3 , які заперечили участь у здійсненні господарської діяльності ТОВ «Оренда-Сіті».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 16.11.2010 Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області здійснено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Оренда-Сіті» та взято на облік в ДПІ у Вишгородському районі Київської області. Відповідно до переліку засновників вказаної юридичної особи, зазначено ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 . Також з 09.11.2010 ОСОБА_2 є керівником вказаної юридичної особи (т.1 а.с.232-234).

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 від 11.12.2011 року він разом з ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_1 , за обіцяну грошову винагороду без мети здійснення господарської діяльності, став засновником ТОВ «Оренда-Сіті» та ТОВ «Оренда-Сервіс» а також на прохання ОСОБА_1 став директором та головним бухгалтером зазначених підприємств. Реєстраційні документи зазначених підприємств не складав, збори засновників не проводив, статутний фонд підприємства не формував, печатку підприємства не отримував та не користувався нею, документів фінансово-господарської діяльності не складав та не підписував, товарів від імені товариств не реалізовував, робіт та послуг не надавав, документів податкової звітності не складав, до діяльності підприємства відношення не має (т.2, а.с.12-15).

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 від 11.12.2011року вона на прохання громадянина ОСОБА_1 за грошову винагороду стала засновником ТОВ «Оренда-Сіті» та ТОВ «Оренда-Сервіс», без мети здійснення господарської діяльності від імені підприємств. Реєстраційні документи зазначених підприємств не складала, збори засновників не проводила, статутний фонд підприємства не формувала, печатку підприємства не отримувала та не користувалася нею, документів фінансово-господарської діяльності не складала та не підписувала, товарів від імені товариств не реалізовувала, робіт та послуг не надавала, документів податкової звітності не складала, до діяльності підприємства відношення не має (т.2, а.с.16-18).

З врахуванням наведених пояснень суб`єкт підприємницької діяльності TOB «Оренда-Сіті» зареєстроване на осіб, які не мали наміру та не здійснювали фінансово-господарську діяльність.

При цьому, як уже зазначалося судом вище та підтверджується наявними матеріалами справи, всі первинні документи з боку контрагента позивача ТОВ «Оренда-Сіті» підписано невстановленою особою, без зазначення прізвища та ініціалів, посади особи відповідальної за здійснення господарської операції.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні даної справи судом враховано правові висновки Верховного Суду наведені у постановах від 28 квітня 2020 року (справа №826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа №808/954/17), від 6 березня 2020 року (справа №803/13/16) ягідно яких, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

У постанові від 21 липня 2020 року (справа №820/4149/15) Верховний Суд вказав, що подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду. При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Суд відзначає що, надані позивачем первинні документи не є достатніми доказами фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Оренда-Сіті», оскільки не містять обов`язкових реквізитів первинних документів, зокрема даних щодо посади та прізвища імені і по батькові особи, яка їх підписала у видаткових та податкових накладних міститься тільки підпис та відтиск печатки, що не дає змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні таких господарських операцій.

Зазначені реквізити в силу вимог чинного законодавства є обов`язковими, а тому відсутність останніх у відповідних документах позбавляє можливості розцінювати їх як належні первинні документи у розумінні статті 9 Закону №996-XIV.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 30.09.2020 року по справі №1540/4936/18.

Також, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, що викладена в у постановах від 05.03.2012 по справі № 21-421а11, від 22.09.2015 по справі №21-887а15, від 01.12.2015 по справі № 21-3788а15, згідно якої податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Щодо покликання представника позивача на індивідуальну відповідальність платника податків суд зазначає, шо у разі нехтування платником податків своїм обов`язком щодо ретельної перевірки наданих йому від продавця первинних документів останній не може претендувати на формування податкового кредиту за таких обставин. Такі ж вимоги висуваються до платника податків і щодо складення ним самостійно відповідних первинних документів.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на все вищезазначене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.02.2014 року №, яким ТОВ «Електросвіт» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 187038,00 грн., з яких: 124692,00 грн., - за податковими зобов`язаннями, 62346,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, а позовні вимоги ТОВ «Електросвіт» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2014, є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросвіт", адреса: вулиця Мазепи, 164В, м. Івано-Франківськ, 76026, код ЄДРПОУ - 31789596;

відповідач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 43142559.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 15 червня 2021 р.