Справа № 380/9889/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/9889/20 пров. № А/857/9646/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Шевчук С.М., Іщук Л.П.

з участю секретаря судового засідання: Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Кузаном Р.І., час ухвалення судового рішення 14 год 12 хв у м.Львові, повний текст судового рішення складено 11 січня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФУ, пенсійний орган, відповідач) провести перерахунок його пенсії, обчисленої відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IVвід 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV)за період роботи в Сургутському АТП Геології (Російська Федерація) з 12.12.1980 по 30.06.1986 та зобов`язати відповідача встановити розмір подальших пенсійних виплат з урахуванням страхового стажу за вказаний період.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку відповідач повинен застосовувати Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсій у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №919 від 05.07.2006 (далі Порядок №919), п.2 ч.3 якого передбачено, що у разі коли підприємство ліквідовано, а документи не передано до архівної установи, розрахунок пенсії відбувається виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною посадою, передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача Іваховича Р.Р., який заперечував проти її задоволення, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ як одержувач пенсії за віком відповідно до ст.ст.26-28 Закону №1058-IV з 23.03.2018, що підтверджується матеріалами пенсійної справи №000748, оглянутої судом апеляційної інстанції.

Страховий стаж позивача становить 27 років 6 місяців 5 днів, в тому числі період роботи з 12.12.1980 по 30.06.1986 в Сургутському АТП Геології, що не заперечується відповідачем.

02.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок розміру пенсії, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої відповідно до ст.40 Закону №1058-IV, з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи в Сургутському АТП Геології (Російська Федерація) з 12.12.1980 по 30.06.1986. Крім цього, просив встановити розмір подальших пенсій з урахуванням вказаного страхового стажу.

12.12.2019 ГУ ПФУ за результатами розгляду заяви повідомило позивача про те, що нарахування та виплата його пенсії здійснюється з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі поданих документів та повідомило, що оскільки довідки про заробітну плату за період з 12.12.1980 по 30.06.1986 (робота в Сургутському АТП Геології) ним не надано, відповідно призначення пенсії відбулось на підставі даних персоніфікованого обліку з 01.07.2002 по 28.02.2018. Одночасно відповідачем було скеровано запит в Державну установу - управління ПФРФ в м.Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Юрги №207/02-16.10 від 03.04.2018 для отримання довідки про отриману позивачем заробітну плату. 05.06.2018 надійшла відповідь про те, що документи по Сургутському АТП Геології за період з 1980 по 1986 року на зберігання в архів не поступали.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з аналізу положень ст.40 Закону №1058-IV та у зв`язку з відсутністю довідки про заробітну плату позивача за період його роботи з 12.12.1980 по 30.06.1986 у Сургутському АТП Геології, а також відсутністю первинних документів про підтвердження заробітної плати, здійснення перерахунку його пенсії не вбачається можливим, оскільки це суперечить вищенаведеним законодавчим нормам.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України кожному гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.27 Закону №1058-IV, розмір пенсії за віком визначається як добуток заробітної плати (доходу) та коефіцієнта страхового стажу. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам, пенсія збільшується на 1% мінімального розміру пенсії за віком.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається як добуток середньомісячної заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, помножену на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 6 місяців 5 днів з урахуванням періоду роботи з 12.12.1980 по 30.06.1986 в Сургутському АТП Геології.

Зі змісту листа ГУ ПФУ №44-Д/20/02.16-14 від 12.12.2019 вбачається, що при обчисленні розміру пенсії позивача не було враховано заробітну плату, отриману ним за період роботи в Сургутському АТП Геології з 12.12.1980 по 30.06.1986. Саме цей факт і став підставою для звернення позивача до суду.

Крім того, відповідач як в суді першої, так і апеляційної інстанцій не заперечував наявність у позивача стажу роботи в Сургутському АТП Геології з 12.12.1980 по 30.06.1986.

Відповідно до ст.40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом третім статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії, ОСОБА_1 не долучив до довідку про заробітну плату за період роботи в Сургутському АТП Геології з 12.12.1980 по 30.06.1986.

У відповідь на запит №207/02.16-10 ГУ ПФУ від 03.04.2018 в державну установу - управління Пенсійного фонду Росії в м. Сургут Ханти-Мансійського Автономного округу - Юрги щодо витребування довідки про заробіток ОСОБА_1 за спірний період роботи в Сургутському АТП Геології, 05.06.2018 управління організаційної роботи та документального забезпечення Адміністрації м.Сургутповідомило, що на підставі рішення Арбітражного суду ХМАО №13-Б від 05.12.2000, дане підприємство виключено з Державного реєстру, а документи по Сургутському АТП Геології за період з 1980 по 1986 роки на зберігання в архівний відділ не передавались.

13.03.1992 державами-учасницями СНД підписано Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення, яка закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Угоду підписано з метою взаємного визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Відповідно до ст.5 вищевказаної Угоди, така поширює свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.6 цієї Угоди, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Таким чином, Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від26.03 2008 визначено, що норма п.3 ст.6 Угоди від 13.03.1992 встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

З копії пенсійної справи позивача, яка була надана суду апеляційної інстанції, видно, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 зв`язку з відсутністю довідки про заробітну плату позивача в період його роботи з 12.12.1980 по 30.06.1986 у Сургутському АТП Геології та первинних документів про підтвердження такої заробітної плати.

Такі аргументи відмови відповідача суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №22-1 від 25.11.2005 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1) відповідно до пункту 2.10 якої, в редакції чинній на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Водночас, згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 цього Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Колегія суддів зазначає, що дії пенсійного органу стосовно направлення запиту та перевірки інформації, поданої для призначення пенсії, передбачені законодавством та належать до компетенції відповідача.

Однак ГУ ПФУне вчинив відповідних дій та не здійснював будь-яких запитів на витребування довідки для перерахування пенсії.

Наявність сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають врахуванню вказаної вище довідки. При цьому, виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування довідки. Відсутність підприємства за місцезнаходженням, а так само і відсутність документів по цьому підприємству на зберіганні в архівних установах не може нівелювати відомості довідки про заробітну плату, оформленої належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу та одержаної заробітної плати.

Колегія суддів вважає, що відповідач не здійснив належних та достатніх дій,які визначені Порядком №22-1, зокрема, не надіслав запит до пенсійного органу Російської Федерації, в архівний відділ адміністраціїм. Сургут Ханти-Мансійського Автономного округу - Юргичи трудові колективи у даному районі, та на свій власний розсуд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у перерахунку пенсії позивачу, не заперечуючи при цьому наявний період роботи останнього з 12.12.1980 по 30.06.1986 у Сургутському АТП Геології, чим позбавив його права на належне обчислення розміру пенсії.

Стосовно застосування Порядку №919, колегія суддів зазначає.

Порядком №919 встановлено механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Відповідно до пункту 3 цього Постанови, за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія.

2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

При цьому, Порядок №919 застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії та лише у випадках, визначених пунктом 1.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.06.2018 по справі №453/500/15-а. які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи позивача з покликанням на те, що період його роботи підтверджується записами у трудовій книжці, оскільки вказана обставина не заперечується відповідачем та не є предметом розглядуваного спору. Предметом спору у цій справі є заробіток протягом вказаного періоду, відомостей про який трудова книжка не містить.

Тобто, доводи відповідача, викладені у листі на звернення позивача про перерахунок пенсії з покликанням на те, що у зв`язку з відсутністю довідки про заробітну плату позивача в період його роботи з 12.12.1980 по 30.06.1986 у Сургутському АТП Геології та первинних документів про підтвердження такої заробітної плативідсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії, суд не може прийняти, оскільки за вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки не дає підстав для відмови у перерахунку пенсії, та зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці та іншими документами.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Отже, права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, орган ПФУ, беручи до уваги записи в трудовій книжці позивача та інших відомостей, повинен більш ретельно перевірити відомості стосовно заробітку позивача у спірні періоди його роботи аби у повному обсязі захистити його права, який звернувся до Управління за перерахунком пенсії.

З метою забезпечення гарантованих позивачу прав на ефективний судовий захист від порушень з боку суб`єкта владних повноважень та відновлення порушеного права, з огляду на встановлені судом обставини стосовно протиправної бездіяльності відповідача, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, яке відновить порушені права позивача, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити адміністративний позов у названій частині шляхом зобов`язання ГУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 01.11.2018 з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Згідно ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року по справі №380/9889/20 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 01 листопада 2018 з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Л. П. Іщук
Повне судове рішення складено 21.07.2021.