Справа № 344/1008/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2021 р. справа № 344/1008/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 21.01.2021 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Акредитованого центру сертифікації ключів, Відділу реєстрації ключів при Головному Управлінні ДПС в Івано-Франківській області, в якому просила суд: надати позивачу документ з її алгоритмом для особистого ключа з якого створювався ЕЦП, сертифікати № 9182362, № 9182363 з усіма даними; документи про призначення ключів ЕЦП неспростовність, протоколи розподілу ключів; у випадку порушення даної процедури створення ключа ЕЦП, стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.01.2021 справу № 344/1008/21 передано за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
03.03.2021 справа № 344/1008/21 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків.
Позивач у вказаний в ухвалі строк усунула недоліки та подала позовну заяву в новій редакції, згідно якої просить суд: визнати протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг - інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо ненадання (надання неповної) публічної інформації та документації за усним зверненням позивача; зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 повну інформацію та документацію, що запитувалась згідно усного запиту; зобов`язати Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг - інформаційно-довідкового департаменту ДПС надати позивачу належним чином посвідчений документ про скасування особистого ключа ОСОБА_1 та зміст даних сертифікатів за № 9182362 і № 9182363.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.11.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з заявою про створення електронного ключа (електронного цифрового підпису). 23.12.2020 з метою скасування свого електронного ключа позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг - інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську, однак під час написання заяви про скасування електронного ключа, ОСОБА_2 дізналась про існування двох сертифікатів за № 9182362 та № 9182363. Цього ж дня, позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з усним запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати документацію щодо електронного цифрового підпису та пояснення про наявність в ОСОБА_1 двох сертифікатів, оскільки вважає, що має бути лише один електронних ключ та один сертифікат. Жодної інформації у відповідь на запит щодо сертифікатів позивач не отримала, а тому звернулась з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 10.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
12.05.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Інформаційно-довідкового департаменту ДПС від 05.05.2021 № 56/5/лк/99-95-05-16 на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача вказав, що відповідно до пункту 2.4 розділу 2 Регламенту Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС відокремлені пункти реєстрації не надають послуги з копіювання, друку та заповнення реєстраційних карток, бланків та інших документів, а також не здійснюють продаж або безоплатне надання захищених носіїв особистих ключів. Так, ОСОБА_1 заповнила і подала до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську заяву про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів в одному примірнику. Наступного дня позивач звернувся до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з проханням надати копію заяви, проте відповідно до Регламенту не передбачено надання послуг з копіювання, друку та заповнення реєстраційних карток, бланків та інших карток, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було надано роз`яснення та відмовлено в отриманні копії. Щодо двох сертифікатів, то позивачу роз`яснено, що згідно з пунктом 6.2 розділу 6 Регламенту для формування кваліфікованих сертифікатів використовуються запити на формування кваліфікованих сертифікатів підпису та шифрування, які створюються в процесі генерації особистого та відкритого ключів. За вказаних обставин, відповідач вважає, що працівники відділу реєстрації користувачів при ГУ ДПС в Івано-Франківській області управління (центру) сертифікації ключів ІДД ДПС діяли в межах Регламенту та відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 42-45).
07.06.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь ОСОБА_1 від 07.06.2021 на відзив, згідно якої позивач зазначила про необхідність надання їй інформації про скасування електронного ключа ОСОБА_1 , про те, що підпис не передано третім особам і не змінено іншими власниками. Позивач звернула увагу на статтю 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» про необхідність надання достовірної, точної та повної інформації за результатом розгляду усного запиту ОСОБА_1
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
30.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з заявою про створення електронного ключа (електронного цифрового підпису), що підтверджується копією реєстраційної картки для фізичної особи (а.с. 47).
23.12.2020 з метою скасування свого електронного ключа позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з заявою про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів від 23.12.2020 (а.с. 48).
23.12.2020 відповідач скасував сертифікати електронного ключа ОСОБА_1 з причини: зміна даних про власника, що підтверджується витягами з програмного технічного комплексу Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС за результатами пошуку сертифікатів (а.с. 49-52).
23.12.2020 позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з усним запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати документацію щодо електронного цифрового підпису та пояснення щодо наявності в ОСОБА_1 двох сертифікатів.
Відповідач у відзиві на позов підтвердив факт звернення позивача зі запитом. Вказав про надання усної відповіді на запит щодо наявності двох кваліфікованих сертифікатів та неможливість надання відокремленими пунктами копій реєстраційних документів.
Вважаючи протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо ненадання публічної інформації та документації за усним зверненням позивача, ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Окрім цього, статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
В даному випадку, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України Про доступ до публічної інформації (надалі Закон № 2939-VI).
Частиною 1 статті 1 Закону № 2939-VI передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Метою Закону № 2939-VI є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина 1 статті 2 Закону № 2939-VI).
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації (частина 1 статті 12 Закону № 2939-VI).
Розпорядниками інформації, згідно зі статтею 13 Закону № 2939-VI, є й зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
В спірному випадку, запитувачем інформації є ОСОБА_1 , що підтверджується запитом на доступ до публічної інформації від 23.12.2020, а розпорядником інформації Кваліфікований надавач електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, регламентовані також Законом України Про інформацію (надалі - Закон №2657-ХIІ).
Так, частиною 1 статті 1 Закону № 2657-ХIІ визначено, що інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2657-ХIІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (частини 1, 2 статті 20 Закону №2657-ХIІ).
Частиною 2 статті 1 Закону № 2939-VI також встановлено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Стаття 6 Закону №2939-VI встановлює види інформації, до якої може бути обмежено доступ, конфіденційна, таємна та службова інформація, та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для обмеження доступу до таких видів інформації.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.
Вказане положення частини 1 статті 7 Закону № 2939-VІ не передбачає можливості для суб`єктів владних повноважень відносити інформацію до конфіденційної. Такі суб`єкти можуть обмежувати доступ до інформації лише шляхом віднесення її до службової або таємної відповідно до закону.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №2939-VI таємна інформація це інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Закону №2939-VІ до службової може бути віднесена інформація, що:
1) міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрішньовідомчу службову кореспонденцію, зокрема, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішення;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Частиною 2 статті 6 Закону №2939-VI встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частини 2-3 статті 19 Закону №2939-VI).
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Як встановлено судом вище, 23.12.2020 позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з усним запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати документацію щодо електронного цифрового підпису та пояснення щодо наявності в ОСОБА_1 двох сертифікатів.
Суд звертає увагу на те, що запитувана інформація в наведеному запиті позивача від 23.12.2020 не містить ознак інформації, до якої може бути обмежено доступ, тобто не є конфіденційною, таємною чи службовою.
Частиною 1 статті 22 Закону №2939-VІ передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію, закріплений частиною першою статті 22 Закону № 2939-VІ, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з частиною 2 статті 22 Закону №2939-VІ відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону №2939-VІ відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст трискладового тесту. З відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:
1) якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону № 2939-VІ інтересів відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);
2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 частини другої статті 6 Закону № 2939-VІ);
3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини другої статті 6 Закону № 2939-VІ).
Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав трискладового тесту означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
Отже, вказані положення закону вимагають від розпорядника публічної інформації надати повну та достовірну інформацію на публічний запит. Відмова в задоволенні запиту можлива лише з виключних підстав, передбачених частиною 1 статті 22 Закону №2939-VІ.
Судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні запиту з підстав передбачених частиною 1 статті 22 Закону №2939-VІ та самого факту відмови відповідача в задоволенні запиту з цих підстав.
В спірному випадку, предметом спору між сторонами є дослідження питання надання відповідачем як розпорядником публічної інформації точної та повної інформації на публічний запит.
Так, у відзиві від 05.05.2021 № 56/5/лк/99-95-05-16 на позовну заяву Кваліфікований надавач електронних довірчих послуг Інформаційно-довідкового департаменту ДПС підтвердив факт звернення ОСОБА_1 із запитом про надання публічної інформації, в якому позивач просила надати документацію щодо електронного цифрового підпису та пояснення про наявність в ОСОБА_1 двох сертифікатів.
Відмову у наданні позивачу документації щодо електронного цифрового підпису відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 2.4 розділу 2 Регламенту Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС відокремлені пункти реєстрації не надають послуги з копіювання, друку та заповнення реєстраційних карток, бланків та інших документів, а також не здійснюють продаж або безоплатне надання захищених носіїв особистих ключів.
Суд звертає увагу на те, що правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації, регламентує Закон України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 № 2155-VІІІ (далі Закон № 2155-VІІІ).
Відповідно до пункту 25 частини 1 статті 1 Закону № 2155-VІІІ кваліфікований сертифікат відкритого ключа це сертифікат відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону.
При цьому, частиною 1 статті 3 Закону № 2155-VІІІ визначено, що відносини, пов`язані з наданням електронних довірчих послуг та електронною ідентифікацією, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист персональних даних", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 2155-VІІІ користувачі електронних довірчих послуг мають право на: отримання електронних довірчих послуг; вільний вибір надавача електронних довірчих послуг; оскарження у судовому порядку дій чи бездіяльності надавачів електронних довірчих послуг та органів, що здійснюють державне регулювання у сфері електронних довірчих послуг; відшкодування завданої їм шкоди та захист своїх прав і законних інтересів; звернення із заявою про скасування, блокування та поновлення свого сертифіката відкритого ключа.
Частиною 2 статті 12 Закону № 2155-VІІІ визначено, що кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг зобов`язані забезпечити: захист персональних даних користувачів електронних довірчих послуг відповідно до вимог законодавства; функціонування програмно-технічного комплексу, що ними використовується, та захист інформації, що в ньому обробляється, відповідно до вимог законодавства; впровадження, підтримання в актуальному стані та публікацію на своєму веб-сайті реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів; можливість цілодобового доступу до реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів та до інформації про статус сертифікатів відкритих ключів через телекомунікаційні мережі загального користування; цілодобовий прийом та перевірку заяв підписувачів та створювачів електронних печаток про скасування, блокування та поновлення їхніх сертифікатів відкритих ключів; скасування, блокування та поновлення сертифікатів відкритих ключів відповідно до вимог цього Закону; внесення ідентифікаційних даних підписувача чи створювача електронної печатки до відповідного сертифіката відкритого ключа; інформування користувачів електронних довірчих послуг про порушення конфіденційності та/або цілісності інформації, що впливають на надання їм електронних довірчих послуг або стосуються їхніх персональних даних, не пізніше двох годин з моменту, коли їм стало відомо про такі порушення; унеможливлення використання особистого ключа у разі його компрометації; постійне зберігання всіх виданих кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів; використання під час надання електронних довірчих послуг виключно кваліфікованих сертифікатів, засвідчених у центральному засвідчувальному органі чи засвідчувальному центрі; зберігання документів, поданих користувачами для отримання електронних довірчих послуг.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 2155-VІІІ кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає: надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки; технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Кваліфіковані сертифікати відкритих ключів регламентовані статтею 23 Закону № 2155-VІІІ.
Так, відповідно до частини 1 статті 23 Закону № 2155-VІІІ під час надання кваліфікованих електронних довірчих послуг використовуються кваліфіковані сертифікати електронного підпису, кваліфіковані сертифікати електронної печатки та кваліфіковані сертифікати автентифікації веб-сайту.
Згідно з частиною 2 статті 23 Закону № 2155-VІІІ кваліфіковані сертифікати відкритих ключів обов`язково повинні містити: 1) позначку, що сертифікат відкритого ключа виданий як кваліфікований сертифікат відкритого ключа; 2) позначку, що сертифікат відкритого ключа виданий в Україні; 3) ідентифікаційні дані, які однозначно визначають кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг, засвідчувальний центр або центральний засвідчувальний орган, які видали кваліфікований сертифікат відкритого ключа (далі - суб`єкти, які видали сертифікат), у тому числі обов`язково: для юридичної особи: найменування та код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, за якими здійснено її державну реєстрацію; для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), за якими здійснено її державну реєстрацію; 4) ідентифікаційні дані, які однозначно визначають користувача електронних довірчих послуг, у тому числі обов`язково: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) підписувача та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) або; найменування або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) створювача електронної печатки та код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, за якими здійснено його державну реєстрацію, або унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта); 5) місцезнаходження юридичної особи, якій видано кваліфікований сертифікат відкритого ключа; 6) значення відкритого ключа, який відповідає особистому ключу; 7) відомості про початок та закінчення строку дії кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; 8) серійний номер кваліфікованого сертифіката відкритого ключа, унікальний для суб`єкта, який видав сертифікат; 9) кваліфікований електронний підпис або кваліфіковану електронну печатку, створені суб`єктом, який видав сертифікат; 10) відомості щодо розміщення у вільному доступі кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів суб`єкта, який видав сертифікат; 11) відомості щодо розміщення інформації, необхідної для отримання кваліфікованої електронної довірчої послуги формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів; 12) відомості про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки (для кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки); 13) відомості про обмеження використання кваліфікованого електронного підпису чи печатки (для кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки); 14) ім`я (імена) домену, що належить фізичній або юридичній особі, якій видано сертифікат відкритого ключа (для кваліфікованого сертифіката автентифікації веб-сайту).
Частиною 3 статті 23 Закону № 2155-VІІІ визначено, що інформація про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів надається суб`єктами, що видали сертифікати, засобами їх інформаційно-телекомунікаційної системи цілодобово.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону № 2155-VІІІ кваліфікований сертифікат відкритого ключа не пізніше ніж протягом двох годин скасовується суб`єктом, який видав сертифікат, у разі: 1) подання користувачем електронних довірчих послуг заяви про скасування виданого йому кваліфікованого сертифіката відкритого ключа в будь-який спосіб, що забезпечує підтвердження особи-користувача; 2) надходження до суб`єкта, який видав сертифікат, документа, що підтверджує: смерть фізичної особи - підписувача; припинення діяльності створювача електронної печатки; зміни ідентифікаційних даних користувача електронних довірчих послуг; факт державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи припинення діяльності в установленому законодавством порядку юридичної особи; надання користувачем електронних довірчих послуг недостовірних ідентифікаційних даних під час формування його кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; факт компрометації особистого ключа користувача електронних довірчих послуг, виявлений самостійно користувачем або контролюючим органом під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг; набрання законної сили рішенням суду про скасування кваліфікованого сертифіката відкритого ключа, оголошення підписувача померлим, визнання безвісно відсутнім, недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності, визнання користувача електронних довірчих послуг банкрутом.
Згідно з частиною 4 Закону № 2155-VІІІ кваліфікований сертифікат відкритого ключа вважається скасованим з моменту зміни суб`єктом, який видав сертифікат, статусу кваліфікованого сертифіката відкритого ключа на скасований.
Скасований кваліфікований сертифікат відкритого ключа поновленню не підлягає (частина 5 Закону № 2155-VІІІ).
Відповідно до частини 14 Закону № 2155-VІІІ суб`єкт, який видав кваліфікований сертифікат відкритого ключа, повинен забезпечити доступ до інформації про дату та час зміни статусу кваліфікованого сертифіката відкритого ключа.
При цьому, згідно з Регламентом Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС документи, що були підставою для скасування кваліфікованого сертифіката, фіксуються та зберігаються Надавачем.
З огляду на зміст вищевказаних положень Закону № 2155-VІІІ відповідач як кваліфікований надавач електронних довірчих послуг зобов`язаний забезпечити зберігання документів, поданих користувачами для отримання електронних довірчих послуг, надавати технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису, а також інформацію про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів.
Таким чином, Кваліфікований надавач електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську, отримавши 23.12.2020 усний запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації щодо електронного цифрового підпису та сертифікатів, був зобов`язаний надати позивачу повну та доступну інформацію про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, в тому числі роз`яснення щодо підстав наявності в неї саме двох сертифікатів, оскільки відповідач надає технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису, а також інформація про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, що прямо передбачено як Законом № 2155-VІІІ, так і Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Доказів надання позивачу повної, доступної та обгрунтованої відповіді на її запит відповідач суду не надав. На переконання суду, з огляду на важливість для позивача отримання вказаної інформації щодо наявності в неї двох кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, на що вказують висловлені в позовній заяві побоювання щодо можливого використання її цифрового підпису, наполегливі звернення позивача, що й визнається у відзиві на позов, відповідач повинен був надати ОСОБА_1 належно оформлену відповідь на її запит з повною інформацією щодо запитуваних питань. Якщо така інформація не могла бути надана відокремленим пунктом реєстрації в м.Івано-Франківську, куди зверталася позивач, така інформація мала бути надана відповідачем.
За вказаних обставин суд вважає, що ненадання повної та доступної інформації на запит позивача свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VІ встановлено обов`язок розпорядників інформації надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.
Суд вважає що відповідач, не надавши відповідь на інформаційний запит позивача на доступ до публічної інформації від 23.12.2020, діяв не на підставі Закону № 2939-VІ.
З метою захисту порушеного права позивача на доступ до публічної інформації, суд вважає за необхідне зобов`язати Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 та надати позивачу достовірну, точну та повну інформацію щодо кваліфікованих сертифікатів позивача.
Що стосується вимоги ОСОБА_1 про надання відповідачем документів про скасування особистого ключа позивача, то суд вказує на те, що Кваліфікований надавач електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС надав суду разом з відзивом на позовну заяву копії всіх матеріалів, які створені за результатом розгляду заяв ОСОБА_1 про виготовлення та скасування Електронного цифрового підпису, а саме: реєстраційної картки на отримання електронних довірчих послуг від 30.11.2020; заяви про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів від 23.12.2020; витягів сертифікатів з програмного технічного комплексу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 47-52).
Копії вищевказаних документів ОСОБА_1 отримала під час ознайомлення 01.06.2021 з матеріалами адміністративної справи № 344/1008/21, а тому відсутня необхідність зобов`язувати відповідача повторно надати позивачу такі документи через відсутність спору між сторонами в цій частині.
Отже, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС належить задовольнити частково: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо надання інформації на усний запиту позивача на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 та захистити порушене право позивача у спосіб зобов`язання Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 в частині щодо наявності в позивача двох кваліфікованих сертифікатів, отриманих в процесі створення її цифрового підпису, та надати позивачу достовірну, точну та повну інформацію на такий запит. В решті позову відмовити.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 454,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо надання інформації на усний запиту ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020.
Зобов`язати Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 в частині щодо наявності в ОСОБА_1 двох кваліфікованих сертифікатів та надати позивачу достовірну, точну та повну інформацію на такий запит.
Рішення суду в частині зобов`язання Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 звернути до негайного виконання.

Cтягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС (ідентифікаційний код 43174711, Львівська площа, 8, місто Київ, 04053) - 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач Кваліфікований надавач електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС, ідентифікаційний код 43174711, Львівська площа, 8, місто Київ, 04053.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.