Справа № 160/4994/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року Справа № 160/4994/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., одноособово розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Міністерство юстиції України про відшкодування витрат,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Академії Державної пенітенціарної служби (далі позивач, Академія) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Міністерство юстиції України (далі третя особа), в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України № 289 від 08.08.2016 ОСОБА_1 з 15.08.2016 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби. 01 травня 2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 223 про здобуття освіти. Відповідно до наказу Академії № 93/ОС від 19.06.2020 відповідачу присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра та видано диплом про освіту. З 15.08.2016 по 19.06.2020 відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, був забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до умов Контракту, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання. Відповідно до абз. 7 п. 1 Контракту Академія зобов`язана проводити претензійно- позовну діяльність у справах про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Контракту, Відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)». Таким чином, Академією умови контракту виконані в повному обсязі. 15.09.2020 відповідач звернувся з рапортом про звільнення з Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)». 24.02.2021 року відповідач звернувся з рапортом про звільнення за власним бажанням. Наказом начальника установи № 82/ОС-21 від 25.02.2021 відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) 15 вересня 2020 року. Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта № 252 від 15.06.2020, як була складена на підставі «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого Постановою КМУ від 12 квітня 2017 року № 261, сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 15.08.2016 по 19.06.2020 становить 112345,71 грн. Про звільнення ОСОБА_3 було повідомлено листом 02.03.2021 вх. №225. 24.02.2021 року відповідача особисто було повідомлено про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення. До теперішнього часу відповідач витрати не відшкодував.
Судом, з метою встановлення місця проживання або перебування ОСОБА_1 , зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області.
29 квітня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
В зв`язку з перебуванням судді у відпустці відповідь отримана 11.05.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, яка отримана позивачем 20.05.2021р., відповідачем 28.05.2021р., третьою особою 19.05.2021р.
В ухвалі суду від 12 травня 2021 року відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву на позов та/або пояснень по суті справи не скористався. З клопотанням про продовження строку на надання відзиву та/або пояснень по суті справи до суду не звертався.
14 червня 2021 року від Міністерства юстиції України на адресу суду надійшли пояснення, в яких представник третьої особи позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовну заяву Академії Державної пенітенціарної служби.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 01 травня 2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони (особа) укладено контракт № 223 про здобуття освіти (далі - контракт).
Відповідно до розділу І контракту предметом контракту є підготовка за державним замовленням для потреб Державної кримінально-виконавчої служби України на денній формі навчання здобувача здійснюється за ступенем вищої освіти бакалавр за спеціальністю право.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ контракту, виконавець в т.ч. зобов`язується:
- після відрахування Особи (закінчення навчання) скласти довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням в Академії ДПтС за весь строк навчання та долучити її до особової справи Особи;
- після видання наказу про відрахування Особи із закладу вищої освіти до закінчення навчання видати їй під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 днів з дати гримання повідомлення відшкодувати витрати Виконавцеві із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунку для перерахування коштів;
- проводити претензійно-позовну діяльність у справах про відшкодування витрат зв`язаних з утриманням Особи у закладі вищої освіти.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ контракту, замовник в т.ч. зобов`язується:
- забезпечити проходження Особою практики та стажування за відповідними програмами. розробленими Виконавцем та погодженими із Замовником;
- призначити Особу, яка прибула за направленням, на визначену персональним «поділом посаду, про що у п`ятиденний строк повідомити Виконавця та Міністерство юстиції України;
- невідкладно повідомити Виконавця про звільнення Особи зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до відпрацювання нею трьох років після закінчення навчання та надіслати відповідні документи, необхідні для проведення Виконавцем претензійно-позовної діяльності в справах про відшкодування витрат, зв`язаних з утриманням Особи у закладі вищої освіти;
- після видання наказу про звільнення Особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення навчання видати їй під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 днів дати отримання повідомлення відшкодувати витрати Виконавцеві із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахунку для перерахування коштів.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ контракту, особа в т.ч. зобов`язується:
- після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений, у направленні на роботі, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою;
- у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію». Витрати відшкодовуються Особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Пунктом 1 розділу ІІІ контракту передбачено, що сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Контрактом.
15 червня 2020 року Академією Державної пенітенціарної служби складено довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби, зі змісту якої вбачається, що загальна сума понесених витрат склала 112345,71 грн., зокрема:
1. Грошове забезпечення з нарахуванням 42 222, 88 грн.
2. Продовольче забезпечення 44 511, 71 грн.
3. Речове забезпечення 6 136,69 грн.
4. Медичне забезпечення 1 319,55 грн.
5. Оплата комунальних послуг та за спожить енергоносії 18 154,88 грн.
Зі складеною довідкою ОСОБА_1 був ознайомлений особисто, про що свідчить його підпис на вищевказаній довідці.
Відповідно до наказу Академії № 93/ОС від 19.06.2020 відповідачу присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра та видано диплом про освіту.
Наказом Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» від 19.06.2020 року №191/ОС-20 ОСОБА_1 призначено інспектором відділу режиму і охорони установи.
Наказом Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» від 30.11.2020 року №387/ОС-20 ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого оперативного відділу установ порядку просування по службі, відповідно до ч.5 ст.23 Закону України «Про Держави кримінально-виконавчу службу України» та п.1 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію».
24.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до керівництва Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» із рапортом про звільнення зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України за власним бажанням.
24.02.2021 року ОСОБА_1 письмово повідомили про те, що згідно з «Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання і здійснюють підготовку поліцейських», затвердженим Порядком КМУ №261 від 12.04.2017 та умовами контракту у разі звільнення зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання він зобов`язаний відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі за весь період фактичного навчання. Відшкодувати витрати на навчання ОСОБА_1 повинен протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
З довідкою розрахунком відповідача було ознайомлено 24.02.2021 року, про що свідчить його особистий підпис на повідомленні.
Будь-яких даних щодо непогодження відповідача після ознайомлення з вказаним розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням за весь період навчання, матеріали справи не містять.
Наказом Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» від 25.02.2021 року №82/ОС-21 ОСОБА_1 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України за власним бажанням з 28 лютого 2021 року.
01.03.2021 року ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» було направлено лист на ім`я ректора Академії Державної пенітенціарної служби №3116-593, в якому повідомлено про факт звільнення відповідача зі служби.
Крім того, у листі ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» просила вжити заходи щодо відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання відповідно до постанови КМУ від 12 квітня 2017 року №261.
У добровільному порядку відповідачем заборгованість сплачена не була.
Не сплата у добровільному порядку цих витрат відповідачем і стала підставою для звернення до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 5 статті 23 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України № 2713-ІV від 23.06.2005 встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України Про Національну поліцію, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.
Законом України Про національну поліцію, а саме розділом VII Загальні засади проходження служби в поліції, статтею 74 Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України Про Національну поліцію підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Як передбачено приписами ч.5 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію", у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
У відповідності до пункту 2 Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.
Як зазначалося вище, відповідно до п. 3 розділу ІІ контракту, особа в т.ч. зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію». Витрати відшкодовуються Особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Таким чином, відповідач, по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування па службі в державній кримінально-виконавчій службі, його звільнено за власним бажанням, чим він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен у повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Контракт позивача із відповідачем про здобуття останнім освіти фактично є підставою виникнення прав та обов`язків виключно для сторін вказаного правочину, якими є Академія Державної пенітенціарної служби, відповідач та Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Міністерство юстиції України не є стороною Контракту, а тому його умови не є підставою для виникнення у Міністерства юстиції України прав та обов`язків, в тому числі й по відношенню до відповідача.
Окрім того, Академія здійснює підготовку фахівців з специфічними умовами навчання для потреб Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідно до обсягів державного замовлення на підготовку фахівців, які щорічно затверджуються постановою Кабінету Міністрів України на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів на відповідний рік.
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України Про освіту держава гарантує академічну, організаційну, фінансову і кадрову автономію закладів освіти.
Відповідно до частини 3 статті 25 Закону України Про освіту засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність закладу освіти, що здійснюється ним у межах його автономних прав, визначених законом та установчими документами.
Міністерство юстиції України є засновником Академії, та у відповідності до статті 25 Закону України Про освіту не має права втручатися в діяльність Академії.
Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міноборони, Мінфіну, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.06.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення: медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно пунктів 2.3, 3 вищенаведеного порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач навчального закладу.
Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади, як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
Як державний замовник Міністерство юстиції України розміщує державне замовлення на підготовку фахівців у підпорядкованих навчальних закладах, які є розпорядниками бюджетних коштів, шляхом затвердження їм кошторису на відповідний бюджетний рік.
Кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний рік встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.
Розпорядником коштів, які виділяються із бюджету для підготовки спеціалістів, є Академія.
Таким чином, витрати на утримання курсантів здійснюються безпосередньо Академією, і сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач Академії.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, з позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно частин першої та другої статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Як було встановлено судом, утримання відповідача в Академії Державної пенітенціарної служби здійснювалось шляхом грошового, речового, продовольчого, медичного забезпечення, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями.
Отже, особи, які навчаються в Академії Державної пенітенціарної служби, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
З огляду на викладене, суд робить висновок, що перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, відповідач звільнився за власним бажанням, не відпрацювавши три роки, як це визначено умовами Контракту, та на час розгляду адміністративної справи сума заборгованості відповідачем не сплачена та становить 112345,71 грн., тому відповідно до статті 74 Закону України Про Національну поліцію вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням відсутності відзиву та доказів сплати відповідачем понесених витрат, суд приходить до висновку, що позовна заява Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Міністерство юстиції України про відшкодування витрат підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Водночас, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи позивач, як суб`єкт владних повноважень, не мав судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та/ або проведенням експертиз, що виключає підстави для присудження таких витрат на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

В зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 21.07.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса