Справа № 640/24915/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м. Київ № 640/24915/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» (позивач, ТОВ «НФ Трейдінг Україна») звернулось із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (відповідач, ОВПП ДПС), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-521-17 від 15.10.2019;

- зобов`язати ОВПП ДПС зарахувати кошти у сумі 280 142,44 грн, сплачені в рахунок єдиного внеску за період вересень 2018 року - серпень 2019 року та відобразити таке зарахування в ІКПП позивача.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач вчасно сплатив належні суми ЄСВ у єдиний доступний в умовах арешту рахунків спосіб - шляхом укладення договору доручення з іншою юридичною особою.

У відзиві відповідач наголошує на тому, що згаданий спосіб сплати ЄСВ не передбачений чинним законодавством, з огляду на що, згадані кошти не зараховувались в якості сплати ЄСВ, через що виникла недоїмка.

Вивчивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинським Іваном Володимировичем в межах зведеного виконавчого провадження № 55998369 винесено постанови від 15.03.2018 та від 06.06.2018 про арешт рухомого та нерухомого майна, а також коштів, що знаходяться на всіх банківських рахунках ТОВ «НФ Трейдінг Україна».

У подальшому відповідачем надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-521-17 від 15.10.2019, в якій зазначено, що станом на 30.09.2019 заборгованість зі сплати ЄСВ становить 280 312,44 грн.

Не погоджуючись зі згаданою вимогою позивач звернувся зі скаргою в адміністративному порядку, у відповідь на яку, рішенням від 29.11.2019 останньому відмовлено.

Позивач не погодився з нарахуванням недоїмки, зазначеної в оскаржуваній вимозі та звернувся з адміністративним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами в редакціях на час перебігу спірних правовідносин: Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464), Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 (Інструкція № 449), Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 (Порядок № 422).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом (ч. 1 ст. 5 Закону № 2464).

За змістом ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, поміж іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування або на єдиний рахунок, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (ч. 5 ст. 9 Закону № 2464).

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок (ч. 7 ст. 9 Закону № 2464).

При цьому, пункт 2 Розділу IV Інструкції № 449 не визначає додаткових правил щодо порядку сплати ЄСВ.

За змістом ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Із матеріалів справи убачається, що з дати винесення постанов від 15.03.2018 та від 06.06.2018 у зведеному виконавчому провадженні № 55998369 на рухоме та нерухоме майно, а також на рахунки позивача у банках накладено арешт.

Між тим ТОВ «НФ Трейдінг Україна укладено із ТОВ «Статус-Трейд» договір доручення від 19.04.2018, предметом якого є обов`язок останнього здійснювати перерахування грошових коштів для сплати податків і обов`язкових внесків довірителя.

На виконання згаданого договору, ТОВ «Статус-Трейд» здійснювало перерахування коштів на виконання обов`язку позивача сплачувати ЄСВ.

Дана обставина підтверджується платіжними дорученнями:

- № 36983 від 19.10.2018 на суму 20 219,32 грн;

- № 36982 від 19.10.2018 на суму 257 020,19 грн, - з призначеннями платежу «ЄСВ за вересень 2018 року за ТОВ «НФ Трейдінг Україна» за договором доручення від 19.04.2018.

У період з жовтня 2018 року по серпень 2019 року позивачем самостійно сплачувався ЄСВ, про що свідчать наявні у матеріалах справи квитанції.

Таким чином, з урахуванням наданих відповідачем пояснень, на формування недоїмки зі сплати ЄСВ станом на 30.09.2019 вплинула відмова у зарахуванні до відповідного рахунку коштів, сплачених на підставі платіжних доручень ТОВ «Статус-Трейд».

Слід звернути увагу на те, що ані Закон № 2464, ані Інструкція № 449 не визначають модель поведінки страхувальника за обставин арешту коштів. При цьому, жодного застереження щодо сплати ЄСВ іншою особою згадані нормативно-правові акти не містять.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що обраний позивачем спосіб сплати обов`язкових платежів в умовах накладеного арешту на майно та рахунки у банках є належним способом виконання ним відповідних обов`язків, зокрема, щодо сплати ЄСВ.

Таким чином, дії позивача не призвели до виникнення негативних наслідків у вигляді заборгованості перед Державним бюджетом.

За даних обставин, оскаржувана вимога складена та направлена позивачу без урахування всіх обставин, зокрема, факту сплати такого ЄСВ іншою особою, з огляду на що, її слід визнати протиправною та скасувати.

Стосовно вимоги про зарахування коштів у розмірі 280 142,44 грн та відобразити таке зарахування в ІКПП слід зазначити наступне.

Порядком № 422 визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Таким чином, ІКП - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми податку, яка вже фактично сплачена, але в картці зазначена як наявна заборгованість порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого податкового боргу.

Отже, на підставі викладеного, у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до картки особового рахунку платника податків.

Аналогічні положення містить чинний на дату ухвалення даного рішення наказ Міністерства фінансів України № 5 від 12.01.2021.

Із наданих позивачем платіжних доручень № 36983 та № 36982 убачається, що ТОВ «Статус-Трейд» сплатило 277 239,51 грн ЄСВ на підставі договору доручення від 19.04.2018.

Оскільки суть спору полягає саме у відмові відповідача зарахувати сплачені за договором доручення кошти, зарахуванню до ІКПП позивача в рахунок ЄСВ підлягає сума в розмірі 277 239,51 грн.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням доведеного позивачем розміру сплаченого ЄСВ, вимога про зарахування та відображення в ІКПП коштів підлягає задоволенню частково, в межах суми у 277 239,51 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Зважаючи на те, що оскаржувана вимога винесена без дотримання принципу обґрунтованості, оскільки до уваги не взято сплачені за договором доручення кошти, звертаючи увагу на доведення позивачем сплати заявленої до зарахування суми в частині, суд убачає підстави для задоволення позову частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-521-17 від 15.10.2019.

3. Зобов`язати Офіс Великих платників податків ДПС зарахувати кошти, сплачені відповідно до платіжних доручень № 36983 від 19.10.2018 та № 36982 від 19.10.2018 на загальну суму 277 239,51 грн, сплачені в якості єдиного внеску за вересень 2018 року та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна».

4. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

5. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Великих платників податків ДПС у розмірі 4204,68 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 68 копійок.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» (вул. Мечникова, 2, м. Київ, 01601, ).

Відповідач: Офіс Великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, 11Г, м. Київ, 04119, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко