Справа № 360/2665/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2665/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 01 квітня 2021 року про відмову у призначенні пенсії згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 ;

-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу наступні періоди роботи: з 18.07.1984 по 23.10.1984 у цеху з ремонту обладнання №1 на посаді електрогазозварника 3 розряду та з 26.02.1988 по 31.01.1991 на у тепловозорамному цеху на посаді електрозварника Ворошиловградського тепловозобудівного заводу імені Жовтневої революції; з 14.07.1997 по 24.07.2000 на зварювальній ділянці спільного підприємства «Науково-виробнича фірма «Восток» на посаді газоелектрогазозварника 5 розряду; з 05.07.2002 по 22.09.2005 на посаді газоелектрогазозварника 4 розряду Станично-Луганської газової дільниці, пгт. Станиця Луганська Райгородського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (Райгородка міжрайгаз); з 04.02.2013 по 08.10.2014 на посадах електрогазозварника 4 розряду, електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням служби аварійно-відбудовних робіт Станично-Луганської дільниці акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»; з 01.10.2018 по теперішній час на посадах електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, служби експлуатації газових мереж та ГРП Станично-Луганської дільниці по четвертому розряду Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»;

-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до загального стажу наступні періоди роботи: з 06.02.1991 по 03.08.1992; з 13.02.1995 по 05.08.1996; з 01.06.2001 по 13.01.2002;

-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 01.04.2021, з урахуванням висновків суду (а.с.1-5).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово переміщена особа, звернувся через web-портал електронних послуг Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії були надані скановані копії документів. 01.04.2021 було прийняте рішення б/н про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за нормами п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає вказане рішення неправомірним, прийнятим з порушенням діючого законодавства, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

21.07.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду за вхідним реєстраційний номером 24538/2021 надійшов відзив на позовну заяву від 20.07.2021 №1200-0803-8/24802, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.33-37).

В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 27.03.2021 надав через web-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву на призначення пенсії. Управлінням розглянута означена заява та документи: паспорт НОМЕР_1 від 04.11.1999; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 10.11.1998; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.10.2018; трудова книжка НОМЕР_2 від 25.07.1984; диплом № НОМЕР_3 від 15.07.1984; військовий квіток НОМЕР_4 від 07.11.1984; заява про виплату про виплату пенсії або грошової допомоги від 23.03.2021. Відповідач зазначив, що в трудовій книжці позивача не міститься жодного запису з посиланням на проведення атестацію робочих місць. До заяви про призначення пенсії не додано жодної уточнюючі довідки з підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах. Крім того, згідно даних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань всі підприємства, де працював ОСОБА_1 зареєстровані або перереєстровані на підконтрольній українській владі території. На теперішній час отримано відповідь лише від Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», відповідно до якої зазначено щодо неможливості надання запитувані документи. Запит щодо витребування пільгової довідки, надісланий до Спільного підприємства «Науково-виробнича фірма «Восток» було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, до Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» - повернуто за закінченням терміну зберігання. Відповіді на запит до Старобільського МРУЕГГ - філія Акціонерне товариство «Луганськгаз» до Управління не надходило. Таким чином, зарахувати до пільгового стажу оскаржувані періоди роботи позивача неможливо.

До загального стажу не зараховано періоди роботи зазначені в Трудовій книжці позивача:

-з 06.02.1991 по 03.08.1992, у зв`язку з тим, що запис у графі 2 (у даті прийому на роботу) містить виправлення. Це порушує вимоги абзацу 2 пп.2.6 п.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, де вказано; у разі необхідності зміни запису після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі З пишеться; «Запис за № таким-то недійсний» і зазначається нове формулювання;

-з 13.02.1995 по 05.08.1996, у зв`язку з тим, що розбіжність у записах у графі 1 про прийняття на роботу (13.02.1995) та датою наказу про прийняття на роботу (15.02.1993) становить понад 2 роки. Це є порушенням п.2.4 Інструкції, де вказано; усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);

-з 01.06.2001 по 23.01.2002 період наявний згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), але відповідного запису в трудовій книжці немає; довідка щодо підтвердження вказаного періоду роботи надана не була.

Таким чином, для зарахування періодів роботи позивача з 06.02.1991 по 03.08.1992, з 13.02.1995 по 05.08.1996, з 01.06.2001 по 13.01.2002 до загального стажу підстав немає.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

-ухвалою суду від 27.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.27-28);

-ухвалою суду від 22.07.2021 замінено відповідача управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с.70-71).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.7-9,10).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 12.10.2018 №905-17868 (а.с.6).

27.03.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії (зворотній бік а.с.60).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 01.04.2021 у зв`язку з відсутністю необхідного загального та пільгового стажу в призначені пенсії за віком за списком №2 ОСОБА_1 відмовлено (а.с.23-24).

В матеріалах справи наявна трудова книжка серії НОМЕР_7 від 25.07.1984 (а.с.11-18), реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (форми ОК-5) (а.с.19-21), військовий квиток НОМЕР_4 (а.с.52), наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» від 29.06.2016 №35 «Про підсумки проведення централізованої атестації робочих місць за умовами праці» разом із додатками (зворотній бік а.с.57,58,59), запит від 08.04.2021 №1232-03-8/1643 до Спільного підприємства «Науково-виробнича фірма «Восток» (а.с.62), запит від 08.04.2021 №1232-03-8/1639 до Старобільського МРУЕГГ філії АТ «Луганськгаз» (а.с.63), запит від 08.04.2021 №1232-03-8/1638 до ПАТ «Луганськтепловоз» (а.с.64), запит від 08.04.2021 №1232-03-8/1644 до АТ оператора газорозподільної системи «Луганськгаз» (а.с.65), відповідь від АТ оператора газорозподільної системи «Луганськгаз» вих.№28.04.2021 №01-02-47/886 (а.с.66).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацами 9, 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

-заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

-заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

-органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 1.5 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (абзац 1 підпункту 2);

для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (абзаци 1 та 2 підпункту 3).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки; після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації, як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_7 від 25.07.1984 встановлено, що:

-з 18.07.1984 по 23.10.1984 у цеху з ремонту обладнання №1 на посаді електрогазозварника 3 розряду та з 26.02.1988 по 31.01.1991 на у тепловозорамному цеху на посаді електрозварника Ворошиловградського тепловозобудівного заводу імені Жовтневої революції;

-з 14.07.1997 по 24.07.2000 на зварювальній ділянці спільного підприємства «Науково-виробнича фірма «Восток» на посаді газоелектрогазозварника 5 розряду;

-з 05.07.2002 по 22.09.2005 на посаді газоелектрогазозварника 4 розряду Станично-Луганської газової дільниці, пгт. Станиця Луганська Райгородського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (Райгородка міжрайгаз);

-з 04.02.2013 по 08.10.2014 на посадах електрогазозварника 4 розряду, електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням служби аварійно-відбудовних робіт Станично-Луганської дільниці акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»;

-з 01.10.2018 по теперішній час на посадах електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, служби експлуатації газових мереж та ГРП Станично-Луганської дільниці по четвертому розряду Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (а.с.11-18).

З оскарженого рішення вбачається, що до пільгового стажу, що дає право призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не зараховано вказані періоди роботи у зв`язку з тим, що довідки про підтвердження спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 надані не були. Усі підприємства знаходяться на території, підконтрольній українській владі, тому зарахувати стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не можливо.

При цьому, записи в трудовій книжці про роботу позивача у спірні періоди з 18.07.1984 по 23.10.1984, з 26.02.1988 по 31.01.1991, з 14.07.1997 по 24.07.2000, з 05.07.2002 по 22.09.2005, з 04.02.2013 по 08.10.2014, з 01.10.2018 по теперішній час відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач та відбиток печаток підприємств при прийнятті та переводу на іншу роботу. Записи про періоди роботи не містять жодних виправлень.

Крім того, в матеріалах справи наявний наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» від 29.06.2016 №35 «Про підсумки проведення централізованої атестації робочих місць та умовами праці» разом із додатками (зворотній бік а.с.57,58,59), згідно якого професія позивача пройшла атестацію.

Також суд враховує надану відповідь АТ ОГС «Луганськгаз» від 28.04.2021 щодо неможливості надання уточнюючої довідки, оскільки усі первинні документи (у тому числі документи підтверджуючи нарахування заробітної плати, накази з кадрової діяльності, звіти про інвентаризацію державного майна та інше) залишилися на неконтрольованій території.

При цьому індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) підтверджено наявність у позивача пільгового стажу за Списком №2, що відповідає коду ЗП3013Б1, у період з 2002 по 2005 роки та з 2012 по 2020 роки.

Суд зазначає, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Між тим записи у трудовій книжці та довідки, які містяться в матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача в спірний період за Списком № 2, що надає право на включення спірного періоду до спеціального трудового стажу.

Наведе відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17(2-а/208/105/17).

Отже, враховуючи у сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Крім того, з оскаржуваного рішення вбачається, що до загального стажу позивача не враховано наступні періоди роботи:

-з 06.02.1991 по 03.08.1992, у зв`язку з тим, що запис у графі 2 (у даті прийому на роботу) містить виправлення.

-з 13.02.1995 по 05.08.1996, у зв`язку з тим, що розбіжність у записі у графі 2 про прийняття на роботу (13.02.1995) та датою наказу про прийняття на роботу (15.02.1993) становить понад 2 роки.

З цього приводу суд зазначає наступне.

На момент внесення вказаних записів у трудову книжку позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162 з відповідними змінами (далі - Інструкція №162) та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (далі Інструкція №58).

Відповідно до підпункту 2.26 пункту 2 Інструкції № 162 запис про звільнення в трудовій книжці працівника здійснюється з дотриманням наступних правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - підстава звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесений запис, - наказ (розпорядження), його дата та номер.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1. Інструкції № 162).

Згідно з абзацами першим, другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 року) записується « НОМЕР_8 », в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; « 05.01.1984». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5. Інструкції № 162).

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 2.13. Інструкції № 162 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» у виді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду.

Згідно з абзацами першим-другим пункту 2.26. Інструкції № 162 запис про звільнення в трудовій книжці працівника здійснюється з дотриманням наступних правил: в графі 1 ставиться порядковий номер запису; в графі 2 - дата звільнення; в графі 3 - причина звільнення; в графі 4 зазначається, на підставі чого внесений запис, - наказ (розпорядження), його дата та номер. Днем звільнення вважається останній робочий день.

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзац перший пункту 4.1. Інструкції № 162).

Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція № 58.

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством.

Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

За загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Щодо не зарахування до загального стажу позивача періоду роботи з 01.06.2001 по 13.01.2002, оскільки вказаний період наявний в індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), але не міститься відповідного запису в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Дослідженням трудової книжки позивача судом встановлено, що в ній дійсно відсутній запис про роботу позивача у період з 01.06.2001 по 13.01.2002, однак відповідно до даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) у період з 01.06.2001 по 13.01.2002 ДП «Станично-Луганська автоколона» () сплачувало за позивача страхові внески (а.с.46-48). Згідно даних ЄДРПОУ вказане підприємство припинено у 2005 році.

Отже усунути вказаний недолік у трудовій книжці позивача наразі немає можливості у зв`язку з тим, що роботодавець припинив свою діяльність.

Натомість індивідуальними відомостями про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) достеменно підтверджено, що у період з 01.06.2001 по 13.01.2002 ОСОБА_1 працював саме в ДП «Станично-Луганська автоколона» ().

На підставі викладеного, з метою захисту конституційного права позивача на пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зарахувати вказаний період роботи позивача до загального страхового стажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до загального та пільгового стажу, він буде мати право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а тому рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 01.04.2021 щодо відмови в призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає скасуванню.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 18.07.1984 по 23.10.1984, з 26.02.1988 по 31.01.1991, з 14.07.1997 по 24.07.2000, з 05.07.2002 по 22.09.2005, з 04.02.2013 по 08.10.2014, з 01.10.2018 по 28.03.2021 (дата виповнення позивачу 55 років) та до загального страхового стажу періоди роботи з 06.02.1991 по 03.08.1992, 13.02.1995 по 05.08.1996, з 01.06.2001 по 13.01.2002, а також повторно розглянути заяву позивача від 27.03.2021 про призначення пенсії, оскільки статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша статті 133 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 27.05.2021 з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 908,00 грн на підставі пункту 3 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії, як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 908,00 грн до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який з 15 грудня 2017 року позбавлений пільг щодо сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 01 квітня 2021 року про відмову у призначенні пенсії згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до:

пільгового стажу періоди роботи:

-з 18.07.1984 по 23.10.1984 у цеху з ремонту обладнання №1 на посаді електрогазозварника 3 розряду та з 26.02.1988 по 31.01.1991 у тепловозорамному цеху на посаді електрозварника Ворошиловградського тепловозобудівного заводу імені Жовтневої революції;

-з 14.07.1997 по 24.07.2000 на зварювальній ділянці спільного підприємства «Науково-виробнича фірма «Восток» на посаді газоелектрогазозварника 5 розряду;

-з 05.07.2002 по 22.09.2005 на посаді газоелектрогазозварника 4 розряду Станично-Луганської газової дільниці, пгт. Станиця Луганська Райгородського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (Райгородка міжрайгаз);

-з 04.02.2013 по 08.10.2014 на посадах електрогазозварника 4 розряду, електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням служби аварійно-відбудовних робіт Станично-Луганської дільниці акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»;

-з 01.10.2018 по 28.03.2021 на посадах електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, служби експлуатації газових мереж та ГРП Станично-Луганської дільниці по четвертому розряду Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»;

загального страхового стажу періоди роботи: з 06.02.1991 по 03.08.1992, 13.02.1995 по 05.08.1996, з 01.06.2001 по 13.01.2002.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) від 27.03.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова