Справа № 442/5023/21
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/5023/21
Провадження №2-а/442/66/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Крамар О.В..

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Колодій Вікторії Володимирівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України-

в с т а н о в и в :

Возняк В.Й. звернувся в суд із вказаним вище адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27.06.2021 року працівники патрульної поліції винесли відносно нього постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 474427, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. за перевищення швидкості руху за, що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП».

Вважає винесену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 474427 від 27.06.2021 року незаконною, оскільки така не відповідає дійсності так як, 27.06.2021 він не вчиняв дій, які б порушували ПДР України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Додатково наголосив на тому, що клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про відкладення розгляду справи є безпідставним та призведе до порушення вимог ч.1 ст. 286 КАС України. Окрім цього, третя особа вправі подати суду пояснення щодо позову, а не відзив.

Інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП лейтенант поліції Колодій Вікторія Володимирівна відповідач по справі, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи та дати їм можливість подати відзив.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.9 вищезгаданого Кодексу, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу у відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши доводи позивача щодо позову, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 286 КАС України, «Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі», з огляду на вказане посилання представника третьої особи на ч.3 ст.126 та ч.5 ст.162 КАС України, є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вказаною вище статтею передбачено скорочені строки розгляду справи даної категорії. Також суд звертає увагу на те, що УПП в Тернопільській області отримало ухвалу про залучення їх в якості третьої особи 15.07.2021, про що останні зазначають в своєму клопотанні, тобто в них було достатньо часу на те, щоб подати докази на заперечення позову.

Згідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву, у встановлені Законом строки, на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи встановлено, що постановою серії БАА № 484427 від 27.06.2021 винесеною інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП у Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Колодій Вікторією Володимирівною, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп.

Із дослідженої копії оскаржуваної постанови, суду не вдалося встановити за яке саме порушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, оскільки остання є нечитабельною.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутні хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимим доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху України.

При розгляді даної справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, судом встановлено, що на підтвердження правомірності свого рішення та факту порушення 27 червня 2021 позивачем ОСОБА_2 - ПДР України, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова є протизаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити шляхом скасування спірної постанови.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Постанову про накладення адміністративного стягнення Серія БАА № 484427 від 27 червня 2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в poзмірі 340 грн. скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 21.07.2021 року.

Суддя О.В. Крамар