Справа № 240/2828/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/2828/21
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Шимоновича Р.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнаня протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді та нарахувати і виплатити грошове забезпечення,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:
- визнати наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.01.2021 року №29 про застосування до працівника управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.01.2021 №92 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції протиправними та скасувати їх;
- зобов`язати начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України поновити ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, тобто з 29.01.2021 року по день винесення рішення судом;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваний наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції, не містить будь-яких обґрунтувань щодо вчинених порушень саме позивачем. Відмітив, що відповідальність особи наступає виключно за вчинення протиправного діяння, для чого необхідно встановити в чому полягали саме незаконні дії особи, до яких негативних наслідків це призвело, встановити причинний зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи. Зауважив, що до нього застосовано найсуворіший вид стягнення, без врахування попередньої служби, зокрема, заохочень. У зв`язку з наведеним, позивач вважає необґрунтованими підстави за яких накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 21.04.2021 року 10:00.
Відповідач, скориставшись процесуальним правом, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти позовних вимог, відмітив, що ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків дозволив собі ганебну, як для працівника поліції, поведінку, а саме: порушив вимоги з дотриманням прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, без попередження про намір застосовувати заходи фізичного впливу, незаконно, умисно, бажаючи продемонструвати свою вагомість та зверхність, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання наслідків, заподіяв фізичного болю та знущання, морального страждання особі, яка знаходилася в кайданках, з обмеженням рухомості у безпорадному стані. Причинами та умовами, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 є прояв внутрішньої недисциплінованості та ігнорування останнім особистої відповідальності перед державою та суспільством. Поведінка поліцейського, згідно з Присягою, яку він складає при вступі в поліцію, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись законів України та Дисциплінарного статуту. Поліцейський не повинен допускати вчинення дії, що підривають авторитет Національної поліції України, та їх працівників в очах громадськості. Вказане впливає на рівень довіри населення до поліції, який є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
21.04.2021 року у зв`язку з поданим клопотання позивача про перенесення судового розгляду, розгляд справи відкладено на 12.05.2021 року 11:30.
12.05.2021 року у судове засіданні з`явилися позивач, представник позивача та представник відповідача.
У підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивач про виклик свідка ОСОБА_2 у наступне судове засідання.
Протокольною ухвалою суду від 12.05.2021 року закрито підготовче засідання у справі. Оголошено перерву до 19.05.2021 року 13:30.
Визначаючись щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку та перевіряючи об`єктивність висновків службового розслідування, у судовому засіданні, призначеному на 19.05.2021 року, суд допитав свідка ОСОБА_2 , який визнав, що використовував нецензурну лайку, постійно погрожував поліцейським, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг керувати собою.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, а також усних пояснень наданих під час судового розгляду справи.
Представник відповідача у судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву.
Протокольною ухвалою суду від 19.05.2021 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, свідка, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 19.12.2017 року ОСОБА_1 обіймав посаду поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону управління поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції та мав спеціальне звання молодший лейтенант поліції.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 04.01.2021 №4 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції під час затримання 01.01.2021 ОСОБА_2 .
За результатами службового розслідування, 19.01.2021 видано наказ №29 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень», у якому зазначено, шо згідно із зібраними матеріалами підтвердився факт учинення дисциплінарних проступків окремими працівниками управління, у тому числі поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області молодшим лейтенантом ОСОБА_1 .
За результатами перевірки, зокрема, встановлено, що поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону управління Патрульної поліції в Житомирській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який дискредитує честь держави і підриває авторитет Національної поліції України, порушив вимоги з дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, незаконно, умисно, бажаючи продемонструвати свою вагомість та зверхність, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання наслідків, без попередження застосував заходи фізичного впливу. Такими діями молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив обов`язки неухильно дотримуватися актів, що регламентують діяльність поліції, присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків, наказів керівництва, визначених у пунктах 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», у пунктах 1,4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції країни, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-УШ.
За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог статті 7, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, статей 43,44, 64 Закону України "Про національну поліцію", пунктів 1, 4, 5 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців другого-восьмого пункту 1 розділу ТІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктом 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ країни від 18 грудня 2018 року № 1026, пункту 3.1 розділу III посадової інструкції ІІІ поліцейського роти №4 управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаментом патрульної поліції від 18.09.2018 № 4323, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-УІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції № 92 о/с від 29.01.2021 молодшого Лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Не погоджуючись з наказом т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.01.2021 року №29 про застосування до працівника Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.01.2021 №92 о/с про звільнення ОСОБА_1 , вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується викладеним нижче.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України "Про Національну поліцію".
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 580-VIII) поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону № 580-VIII).
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.
Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.
Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.
Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.
Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.
Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893.
Згідно з розділом VI Порядку № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку № 893 зазначено, що в наказі про призначенні - службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії -визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно і проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування не відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.
За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проект наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.
Отже, у наказі про призначення службового розслідування мають бути зазначено зокрема, підстави призначення та дані особи поліцейського стосовно якого воно проводитиметься за умови, що ці дані на час призначення відомі.
Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, вчинення якого підтверджено в ході проведеного службового розслідування.
Так, судом встановлено, що 01.01.2021 року до управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції із письмовою заявою звернувся ОСОБА_2 , щодо неправомірних дій працівників УПП в Житомирській області ДПП, що виразились у нанесенні останньому тілесних ушкоджень, застосування спеціального засобу спорядженого речовиною сльозогінної та дратівливої дії та кайданок під час затримання останнього , 01.01.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана заява зареєстрована працівниками УПП в Житомирській області ДПП в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за № 1.
Згідно відомостей з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», дисциплінарною комісією встановлено, що 01.01.2021 о 07.12 екіпажем «Граніт - 0205» УПП в Житомирській області ДПП на службовий планшетний пристрій отримано виклик наступного змісту: «в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 спрацювала тривожна кнопка. Заявник ОСОБА_3 , оператор пультової охорони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Відповідно до розстановки сил та засобів, в нічну зміну з 31.01.2020 на 01.01.2021 для забезпечення публічної безпеки та порядку заступила рота № 4 УПП в Житомирській області ДПП, у складі екіпажу «Граніт-0205» несли службу інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_5 .
Під час проведення службового розслідування ОСОБА_2 надав наступні пояснення: 31.01.2020 він разом зі своєю родиною святкував ОСОБА_6 за адресою проживання: АДРЕСА_2 . 01.01.2021 близько 03.00 вирішив привітати друзів, що проживають по АДРЕСА_1 , однак останні не відчинили двері, тому ОСОБА_2 вирішив зайти до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник словесний конфлікт з продавцем вказаного закладу торгівлі та остання вимагала, щоб ОСОБА_2 покинув приміщення закладу торгівлі, з чим останній не погодився. Внаслідок чого, продавець викликала працівників приватної охорони, однак, на прохання працівників приватної охорони покинути приміщення, ОСОБА_2 , з його слів, відмовився, після чого до нього було застосовано фізичну силу, спеціальний засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії та знявши з ОСОБА_2 ремінь, останні зв`язали йому руки та викликали працівників поліції. До прибуття працівників поліції ОСОБА_2 знаходився на підлозі. Згодом працівники поліції застосували відносно ОСОБА_2 кайданки та помістили до службового транспортного засобу. У подальшому відповідно до пояснення ОСОБА_2 враховуючи те, що він знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння він пам`ятає все лише фрагментами, зокрема, те, що він падав біля відділу поліції та пошкодив ногу, двоє поліцейських завели його до відділу поліції та посадили на лавку, з якої він одразу встав, намагався вийти з приміщення, вимагав, щоб з нього зняли кайданки, одягнули йому штани та повернули ремінь, постійно використовував нецензурну лайку та погрози відносно працівників поліції. Після того, як він намагався покинути приміщення відділу поліції, поліцейські повернули його до приміщення та поклали на підлогу, на неодноразові прохання допомогти йому піднятись та одягнути штани, працівники поліції не реагували, після чого ОСОБА_2 почав плювати в сторону поліцейських, на вимогу припинити такі дії не реагував, внаслідок чого один із працівників поліції поставив йому на шию ногу.
Під час проведення службового розслідування, 04.01.2021 зроблено запит до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, щодо надання відеозаписів з камер спостереження, встановлених в приміщенні та біля входу до відділу поліції.
Під час розгляду справи судом було досліджено як доказ відеозапис події, яка стала підставою для проведення службового розслідування.
При перегляді вказаного відеозапису, не вбачається спотворення порядку та логічної послідовності викладеної інформації в кожному окремо взятому сюжеті.
Так, з відеозапису події чітко видно, як ОСОБА_1 не контролював свою поведінку та двічі ставив ногу на шию затриманому ОСОБА_2 , що свідчить про те, що позивачем вчинено проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
На думку суду, така поведінка позивача як працівника поліції суперечить загальним принципам, встановленим для останніх. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які, у відповідності до своїх службових обов`язків, повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року справа № 814/2530/16.
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179 (далі - Правила), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно абз. 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятим: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законам України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актам законодавства України.
Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.
При цьому, одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.
Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати поведінки, яка ганьбить звання працівника поліції або підриває авторитет поліції, інших відносин, які носять протиправний характер.
Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі №440/2305/19 (адміністративне провадження №К/9901/2816/20).
З урахуванням суспільного резонансу та загального уявлення суспільства про поліцейського як носія влади, вчинений позивачем дисциплінарний проступок суд вважає таким, що унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на незаконність проведення відносно нього службового розслідування та його необізнаність про його проведення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час проведення службового розслідування позивачу надавалась можливість надати відповідні пояснення в рамках службового розслідування.
Щодо доводів позивача про те, що при звільненні не була врахована наявність у нього заохочення у вигляді подяки та відсутність дисциплінарних стягнень, у зв`язку з чим він вважав, що звільнення неадекватно вчиненому проступку, суд вважає такими, що не спростовують висновків стосовно підтвердження факту порушення позивачем службової дисципліни.
Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07.02.2020 року по справі №260/1118/18, від 08.08.2019 року по справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 року по справі №800/508/17, від 02.10.2019 року по справі № 804/4096/17, згідно яких застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
У даному випадку, відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів від 19.01.2021 року №29, від 29.01.2021 №92 о/с Департамент патрульної поліції Національної поліції України діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Разом з тим, покази свідка ОСОБА_2 , який, у судовому засіданні, підтвердив, що він у присутності поліцейських використовував нецензурну лайку, постійно їм погрожував, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг керувати собою, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.01.2021 року №29 про застосування до працівника управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.01.2021 №92 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції не підлягають скасуванню, оскільки такі прийнято відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, при цьому жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки службового розслідування, позивачем ані під час його проведення, ані під час судового розгляду справи надано не було.
На підставі викладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 липня 2021 року.

Суддя Р.М.Шимонович