Справа № 620/2796/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 липня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/2796/21
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 29.03.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_3 , відповідач 2), у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 02.03.2021 №59 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» офіцера відділу моніторингу інформаційного простору центру моніторингу інформаційного та протидії в/ч НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 23.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
20.07.2021 від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, мотивована тим, що відповідач добровільно виконав заявлені до нього вимоги. Крім того, ОСОБА_1 просить вирішити питання про розподіл судових витрат.
Вирішуючи вказану заяву по суті, суд враховує таке.
Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.
Заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті (частина друга статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України).
У свою чергу, частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів «…» з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Статтею 140 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У зазначеному рішенні підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. суду надано: договір про надання правової допомоги від 21.03.2021, ордер на надання правової допомоги серії ЧН №112442 від 28.03.2021, розрахунок витраченого часу від 21.03.2021, акт наданих послуг від 28.03.2021, квитанцію від 21.03.2021 №2782052 (а.с. 64-71).
Враховуючи наведене, проаналізувавши надані документи, виходячи із обставин справи, суд вважає заявлені позивачем витрати на професійну правничу обґрунтованими та об`єктивними, і такими, що підпадають під критерій розумності.
При цьому, суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року у справі №826/841/17 та постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3098/20.
Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.
Отже, суд доходить висновку, що повна компенсація суб`єктом владних повноважень іншій стороні у справі витрат на адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, повинна виступати додатковим запобіжником подачі таким суб`єктом безпідставних, зокрема апеляційних та касаційних скарг.
Це підтверджується, серед іншого, положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій до основних засад (принципів) адміністративного судочинства віднесено як забезпечення права на апеляційний перегляд справи та права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, так і закріплено неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Аналізуючи подані докази, враховуючи складність та значення справи для сторін, суд доходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., понесених позивачем у зв`язку з розглядом даної справи, оскільки ці витрати є співмірними та пропорційними до виконаної адвокатом роботи та затраченого часу.
Окрім того, відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції, позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного позову в сумі 908,00 грн. (а.с. 82).
Таким чином, суд дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 3408,00 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 140, 240-241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів - залишити без розгляду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1704 (одна тисяча сімсот чотири) грн. 00 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1704 (одна тисяча сімсот чотири) грн. 00 коп.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 21.07.2021.

Суддя С.В. Бородавкіна