Справа № 455/1482/19
Суддя: Пошивак Ю. П.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/1482/19
Провадження № 2-а/455/15/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу №455/1482/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Хрущ Тетяни Іванівни, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Хрущ Т.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 22.10.2019 року серії ДОП 18 №564021, складеної інспектором ВБДР Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Хрущ Т.І. його визнано винним у тому, що 18.10.2019 року о 18 годині 40 хвилин, в с. Зимна Вода, по вулиці Шухевича, Пустомитівського району Львівської області , будучи посадовою особою, відповідальною за стан доріг «Львів-Шегині», «Самбір-Ужгород», «Львів-Пустомити-Меденичі», «Дрогобич-Стрий», порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: своєчасно не усунув недоліки виявлені під час комісійного обстеження автодоріг Львівської області, згідно актів від 02.10.2019 року, 03.10.2019 року, 09.10.2019 року, 11.10.2019 року та 18.10.2019 року, чим порушив п.3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», ДСТУ 3587-97, п.1.5 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 33, 284 цього Кодексу, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020.00 гривень.

Вважає дану постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, такою що не відображає дійсних обставин справи і складена на уповноваженого суб`єкта за відсутності належних доказів, з грубим порушеннями чинного законодавства. Пустомитівська ДЕД є філією ДП «Львівський облавтодор» ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», котра в свою чергу відноситься до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», предмет діяльності філії обмежений предметом діяльності самого ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», а також не є юридичною особою та балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування. Оскільки філія «Пустомитівська ДЕД» не є юридичною особою, то відповідно і начальник філії не може нести відповідальність за дане правопорушення. Власником сітки автомобільних доріг у Львівській області є Служба автомобільних доріг у Львівській області. В його посадові обов`язки як начальника філії, не входять обов`язки щодо прийняття рішень по ремонту та утриманню автомобільних доріг, так як відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги» це прямий обов`язок Служби автомобільних доріг у Львівській області, як органу державного правління автомобільними дорогами загального користування.

Таким чином, він як начальник філії «Пустомитівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не є суб`єктом правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22.10.2019 року серії ДОП 18 №564021, а провадження у справі - закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 04.12.2019 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 21.10.2020 року.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П ..

Ухвалою судді від 07.09.2020 року адміністративний позов прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 16 годину 00 хвилин 05.10.2020 року.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 11 годину 00 хвилин 08.02.2021 року.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року підготовче засідання відкладено на 16 годину 45 хвилин 10.03.2021 року, яке було перепризначено на 17 годину 50 хвилин 27.04.2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого по справі судді Пошивака Ю.П. на лікарняному.

Ухвалою суду від 27.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 22.06.2021 року.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року судове засідання відкладено на 12 годину 45 хвилин 20.07.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце сухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 26.04.2021 року на електронну адресу суду надіслав клопотання в якому позов підтримує в повному обсязі, підготовчий та судовий розгляд справи просить проводити у його відсутності (а.с.124).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 11.02.2020 року представник відповідача Вахула Р.О надіслав до суду відзив в якому просить рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення (а.с.32-96).

Суд, оцінивши доводи учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга і третя статті 140 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною першою статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. За змістом ст.140 КУпАП суб`єктом даного правопорушення може бути посадова особа, відповідальна за забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць тощо.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з нормою ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Як відомо з позовної заяви, ОСОБА_1 працює на посаді начальника філії «Пустомитівська ДЕД».

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №564021 від 22.10.2019 року, складеної інспектором ВБДР УПП у Львівській області ДПП Хрущ Т.І., ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», ДСТУ 3587-97, п.1.5 Правил Дорожнього руху України, тобто, нібито, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 гривень (а.с.7).

Із змісту вказаної постанови вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 18.10.2019 року о 18 годині 40 хвилин, в с. Зимна Вода, по вулиці Шухевича, Пустомитівського району Львівської області , будучи посадовою особою, відповідальною за стан доріг «Львів-Шегині», «Самбір-Ужгород», «Львів-Пустомити-Меденичі», «Дрогобич-Стрий», порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: своєчасно не усунув недоліки виявлені під час комісійного обстеження автодоріг Львівської області, згідно актів від 02.10.2019 року, 03.10.2019 року, 09.10.2019 року, 11.10.2019 року та 18.10.2019 року, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, суд зауважує, що згідно з п.п.21 пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції від 06.11.2015 року №73, відповідач зобов`язаний надати в межах своєї компетенції посадовим і службовим особам обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень законодавства, в тому числі правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а у разі невиконання таких приписів притягнення винних до передбаченої законодавством відповідальності.

Проте інспектор припис на усунення порушення не видав, позбавивши ОСОБА_1 можливості вжити заходів на усунення виявлених порушень.

Приписи про усунення недоліків, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху повинні направлятися до власника доріг, який у свою чергу передбачає виконання зазначених у приписах робіт у Плані завдань і направляє дочірньому підприємству чи іншій підрядній організації для виконання з одночасним фінансуванням виниклих додаткових робіт.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 96 ЦК України передбачено, що не філія, а сама юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Власником сітки автомобільних доріг у Львівській області є Служба автомобільних доріг у Львівській області.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи піддягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 4 Наказу №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.7, ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Служба автомобільних доріг. Згідно ст. 11 цього ж Закону обов`язок щодо розробки та реалізації заходів безпеки дорожньою руху, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями, забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації, завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів, забезпечення належного маршрутного орієнтування користувачів автомобільних доріг покладено на Службу автомобільних доріг, як уповноважений орган.

Згідно ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно ст. 11 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Статтею 13 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування за стан автомобільних доріг загального користування, якість робіт з реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом, цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування.

Тобто зазначеними нормами передбачено обов`язок органу державного управління автомобільними дорогами загального користування організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами, а, відтак, і відповідальність за стан автомобільних доріг загального користування повинен нести орган державного управління автомобільними дорогами загального користування.

Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Державний стандарт України «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» (ДСТУ 3587-97) встановлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, філія «Пустомитівська ДЕД» дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» ВАТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (далі - Філія) створена як відокремлений підрозділ Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України».

Виходячи з вищенаведеного, суд робить висновок, що оскільки Пустомитівська ДЕД, начальником якої є позивач, є філією ДП «Львівський облавтодор» ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», котра в свою чергу відноситься до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», не є юридичною особою, то відповідно і начальник філії не може нести відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зстаттею 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Суд вважає за необхідне також вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об`єктивної сторони правопорушення з посиланням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу і які службові обов`язки на неї покладено.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували що відповідно до посадових обов`язків позивача, станом на день складання постанови про накладення адміністративного стягнення, на останнього покладено саме такі обов`язки. Посадова інструкція ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучена.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ДОП 18 №564021 від 22.10.2019 року, слід скасувати та закрити провадження у справі.

На підставі ст.139 КАС України суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову.

Керуючись ст.9, п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.9, ст.ст.14, 33, ч.1 ст.140, ст.ст.222, 251, 280, ч.3 ст.286, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72-73, 75-77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, ст. 9, ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №564021 від 22.10.2019 року, винесену інспектором ВБДР УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Хрущ Тетяною Іванівною, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень 00 копійок, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.П.Пошивак