Справа № 640/7332/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7332/21 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Української військово-медичної академії про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Української військово-медичної академії (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача з невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік тривалістю 10 календарних днів до виключення його зі списків особового складу військової частини;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу середнє грошове забезпечення з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу, доплат за вчене звання і науковий ступінь, премії та індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку - з 17 лютого 2021 року по дату виплати цієї грошової компенсації;

- зобов`язати відповідача змінити дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини з 16 лютого 2021 року на дату виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку шляхом внесення відповідних змін до його наказу від 30 грудня 2021 року № 262 (по стройовій частині);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок календарної і пільгової вислуги років у ЗС позивача станом на дату виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку шляхом внесення відповідних змін до його наказу від 30 грудня 2021 року № 262 (по стройовій частині).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року на підставі п. 4 ч.1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті провадження відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині зазначених позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначено, що оскаржувану ухвалу суду прийнято без врахування всіх обставин справи, а тому її не можна вважати такою, що узгоджується з положеннями статті 242 КАС України щодо законності та обгрунтованості судового рішення.

Позивач стверджує, що позовні вимоги по справам №640/4512/21 і №640/7332/21 різні за предметом і підставами:

- в справі № 640/4512/21 позовна вимога стосується права апелянта (позивача) на грошову компенсацію за невикористану додаткову соціальну відпустку, а тому заявлена і друга похідна позовна вимога про зобов`язання виплатити цю грошову компенсацію;

- в справі № 640/7332/21 позовна вимога стосується строків виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку, а тому позовної вимоги про зобов`язання її виплатити не заявлено, а заявлені похідні позовні вимоги про виплату середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - військовослужбовець Збройних сил (далі - ЗС) України - звільнений з військової служби за станом здоров`я наказом Головнокомандувача ЗС України, на підставі якого 16 лютого 2021 року наказом відповідача виключений зі списків особового складу військової частини.

Перед вибуттям у щорічну основну відпустку позивач 23 грудня 2020 року звернувся до відповідача з рапортом про виплату у зв`язку зі звільненням з військової служби в т.ч. грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік.

Зазначена грошова компенсація позивачувідповідачем не виплачена.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В той же час, Окружним адміністративним судом м. Києва 24 лютого 2021 року відкрито провадження по справі № 640/4512/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до цього Української військово-медичної академії про визнання бездіяльності відповідача з невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік тривалістю 10 календарних днів протиправною, та зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за цю невикористану додаткову соціальну відпустку.

На переконання позивача справа № 640/4512/21 стосується протиправної бездіяльності відповідача з невиплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку і зобов`язання виплатити цю грошову компенсацію.

А позовна заява у справі №640/7332/21 стосується несвоєчасності виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку і зобов`язання виплатити у зв`язку з цим штрафні санкції.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_1 вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом про визнання протиправною бездіяльність Української військово-медичної академії щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік тривалістю 10 календарних днів.

Тобто, у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва вже є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача з невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік тривалістю 10 календарних днів до виключення його зі списків особового складу військової частини.

Щодо посилання позивача на те, що позовні вимоги по справам № 640/4512/21 і №640/7332/21 різні за предметом і підставами, то колегія суддів з цим не погоджується та зазначає, що для зобов`язання відповідача виплатити позивачу середнє грошове забезпечення з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу, доплат за вчене звання і науковий ступінь, премії та індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку не є обов`язковим визнання бездіяльності відповідача з невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік тривалістю 10 календарних днів до виключення його зі списків особового складу військової частини протиправною.

Тим більше, що позивач сам у позові просив зупинити провадження в справі №640/7332/21 до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/4512/21, де як раз і заявлена вимога про визнати бездіяльності відповідача з невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку як батьку з числа військовослужбовців, що виховує дитину без матері, за 2014 рік тривалістю 10 календарних днів протиправною.

Відповідно до ч. 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у відкритті провадження.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І.Мєзєнцев

Я.М. Собків