Справа № 300/3466/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2021 р. справа № 300/3466/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування повідомлення та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій посадових осіб відповідача протиправними щодо перевірки законності виконавчого провадження №65220305/15(20.1), щодо повернення виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду №300/853/20 від 01.04.2021, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ВП №65220305/15(20.1) від 21.04.2021 та зобов`язання відновити дане виконавче провадження.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання з необґрунтованих підстав, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, оскільки вважає, що у даному виконавчому листі зазначена резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду учасники справи були повідомлені належним чином.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, 21.07.2021 шляхом електронного відправлення подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд зазначає, що особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ визначені статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 1 якої, у справах, визначених серед іншого статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні (частина 2 статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, повідомлення сторін про розгляд даної справи, зокрема визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено вчасно, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальною статтею 269 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин, відсутні підстави для відкладення розгляду даної справи.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 цього Кодексу).
Суд, розглянувши справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначених статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі №300/853/20, позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства юстиції України №659/к від 13.02.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з 14.02.2020 відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, з припиненням державної служби. Зобов`язано Міністерство юстиції України видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з 14.02.2020 шляхом переведення до Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ). Зобов`язано Міністерство юстиції України призначити ОСОБА_1 з 15.02.2020 на посаду першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в порядку переведення. Стягнуто з Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 15.02.2020 по 24.03.2021 у розмірі 548 814, 96 гривень.

У даному рішенні суду на виконання вимог підпункту 1 частини 6 статті 246 та пункту 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, вказано порядок і строк виконання рішення, а саме: "Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з 15.02.2020".

На виконання вказаного рішення Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.04.2021 видано виконавчий лист №300/853/20, в якому резолютивна частина рішення зазначено : "Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з 15.02.2020".

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 21.04.2021 прийнято оскаржуване повідомлення ВП №65220305/15(20.1) про повернення даного виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з підстав передбачених пунктом 7 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення (а.с.23).

Позивач звернулася до заступника директора Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргою від 13.05.2021 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ВП №65220305/15(20.1) від 21.04.2021, просила скасувати дане повідомлення та зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження (а.с.25-29).

За результатом розгляду вказаної скарги від 13.05.2021, заступник директора Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповіддю №6511/17745-33-21/20.1 від 15.06.2021 повідомив про правомірність дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ВП №65220305/15(20.1) від 21.04.2021 (а.с.30-32).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (пункт 5); дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (пункт 6).

Пунктом 7 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: порядок і строк виконання рішення.

Пунктом 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про: поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи наведене, згідно зі змістом виконавчого листа №300/853/20 від 01.04.2021, даний виконавчий документ не містить зазначення резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення, проте зазначено: "Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з 15.02.2020", що не є резолютивною частиною рішення, яка передбачає заходи примусового виконання рішення в розумінні частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а є зазначенням у резолютивній частині рішення порядку і строку його виконання.

З огляду на наведене, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 21.04.2021 правомірно прийнято оскаржуване повідомлення ВП №65220305/15(20.1) про повернення даного виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з підстав передбачених пунктом 7 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, за результатом розгляду скарги позивача від 13.05.2021, заступник директора Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповіддю №6511/17745-33-21/20.1 від 15.06.2021, обґрунтовано повідомив відповідача про правомірність дій державного виконавця щодо прийняття оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ВП №65220305/15(20.1) від 21.04.2021.

За таких обставин, судом не встановлено, а позивачем не доведено протиправності дій посадових осіб відповідача щодо перевірки законності виконавчого провадження №65220305/15(20.1), щодо повернення виконавчого листа №300/853/20 від 01.04.2021 та підстав для скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ВП №65220305/15(20.1) від 21.04.2021 і зобов`язання відновити дане виконавче провадження.

Інші доводи позивача не спростовують відповідність оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з підстав передбачених пунктом 7 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", вимогам закону.

Крім того, слід зазначити, що виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, зокрема судом, який видав виконавчий документ, врегульоване статтею 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій.

На підставі статті 129-1 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) про визнання дій протиправними, скасування повідомлення та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.