Справа № 552/5102/20
Суддя: Троцька А. І.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.07.2021 Справа № 552/5102/20
Провадження № 2-а/554/4/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Троцької А.І.,

при секретарі - Зайцевій Я.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Каліновської О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Василевського Владислава Васильовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Департаменту патрульної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просив визнати дії поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в Полтавській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Василевського Владислава Васильовича, щодо складання постанови серії ДП 18 № 334100 від 20 жовтня 2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у сумі 510 гривень за порушення ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП, незаконними; визнати постанову серії ДНІ8 № 334100 від 20 жовтня 2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у сумі 510 гривень за порушення ч.1 ст.122. ч.4 ст.126 КУпАП протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позов обґрунтовано тим, що постановою поліцейського взводу 1 роти 2 БУПГІ в Полтавській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Василевського В.В. від 20.10.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП в розмірі 510 грн., згідно якої він начебто, 20.10.2020 року о 15.17 год., в м.Полтава, по вул. М.Бірюзова,50/1, керуючи ТЗ, рухався зі швидкістю 78 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год., а також керував ТЗ, будучи особою позбавленою права керувати таким ТЗ чим порушив п.12.4 ПДР та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 і ч.4 ст.126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки рухався із дозволеною швидкістю. Крім того дійсно був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік, але строк позбавлення вже закінчився, він повторно здав іспити та отримав посвідчення водія. На зауваження поліцейський не реагував та незаконно вилучив у нього посвідчення водія. Вказана постанова винесена за відсутності доказів.

Ухвалою судді від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До початку розгляду справи, 16.01.2021 року, відповідач поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Василевський В.В. надіслав відзив на позовну заяву з відеозаписом події. У задоволенні позову просив відмовити. Вказував, що дії інспектора та постанова про накладення адміністративного стягнення повністю відповідають чинному законодавству.

Ухвалою від 15 лютого 2021 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Дичук І.А. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача УПП в Полтавській області ДПП Каліновська О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Василевський В.В. в судове засідання не з`явився.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2020 року інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Полтавській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Василевським В.В. винесено постанову серії ДП 18 №334100, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ч.1 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови позивач ОСОБА_1 20.10.2020 року о 15 год. 17 хв. керуючи транспортним засобом «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Маршала Бірююзова, 50/1 в м. Полтаві, рухався зі швидкістю 78 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LТІ 20/20 №ТС000776, а також керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив п.12.4 ПДР України, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП. (а.с.13).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається із фотознімку, здійсненим сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 ТС000776, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача «Kia Rio», р.н. НОМЕР_1 по вул.Маршала Бірююзова, 50/1 в м. Полтаві, рухався зі швидкістю 78 км/год. (а.с.46).

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості Trucam суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. (а.с.87).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17952, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 24.12.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС 000776, є придатним до застосування.(а.с.87).

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с.88).

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17952 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000776 до застосування.

Крім того, відповідно до ч.10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі ч.4ст.126 КУпАП.

Згідно п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно приписів ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

В силу ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.1 розділу XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно ч.1 ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, матеріали справи містять постанову Київського районного суду м.Полтави від 02.08.2019 року, якою ОСОБА_1 суд визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала чинності 13.08.2019 року. (а.с. 122).

19.08.2019 року УПП в Полтавській області отримало вказану постанову для виконання ( а.с.121).

ОСОБА_1 оскаржив постанову районного суду, однак постановою Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2020 року постанову районного суду від 02.08.2019 року залишено без змін. (а.с.126).

Таким чином, постанова Київського районного суду м.Полтави від 02.08.2019 року, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на один рік набрала чинності 26.06.2021 року та повторно була направлена для виконання (а.с.125).

Частиною 3 статті 291 КУпАП встановлено, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно ч.1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції, зазначеними у пунктах 2-4 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Як вбачається з листа РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області №31/16-9-1997 від 08.06.2021року, посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та постанова Київського районного суду м.Полтави про позбавлення права керування його транспортними засобами строком на 1 рік від 02 серпня 2019 року № 552/3528/19, що надійшли з Управління Патрульної Поліції в Полтавській області (вх. № 3349 від 22 серпня 2019 року) на момент отримання постанови Полтавського апеляційного суду знаходилися на зберіганні в ТСЦ№ 5341.

Відповідно до вимог абзаців третього та четвертого пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, громадянину ОСОБА_1 було повернуто посвідчення водія 26 вересня 2020 року, але 23 жовтня 2020 року від Управління Патрульної поліції в Полтавській області до ТСЦ № 5341 повторно надійшло на зберігання посвідчення водія серії НОМЕР_2 громадянина ОСОБА_1 для приєднання до постанови Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2020 року № 552/3528/19 та постанови Київського районного суду м.Полтави від 02 серпня 2019 року.

Після цього ОСОБА_1 за повернення посвідчення не звертався. (а.с.136-137).

Встановленими та дослідженими під час розгляду справи доказами повністю спростовано аргументи і заперечення позивача та встановлено, що розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП, що оскаржувана постанова від 20 жовтня 2020 року винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Василевського Владислава Васильовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Департаменту патрульної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня його проголошення.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2021 року.

Суддя А. І. Троцька