Справа № 420/12193/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
19 липня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності, наказів, розпорядження протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про:

-визнання протиправною бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 щодо неповернення незаконно утриманих 50 відсотків премії за грудень 2020 року;

-визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021 №1 та № 2 (з адміністративно-господарської діяльності) в частині, що стосується накладення дисциплінарних стягнень письмово на лейтенанта юстиції ОСОБА_1 та утримання 50 відсотків премії за грудень 2020 року;

-зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення, а саме 50 відсотків премії за грудень 2020 року, утриманих відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021р. № 2 (з адміністративно- господарської діяльності);

-визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 88 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.04.2021р.;

-визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) № 99 від 27.04.2021р.;

-визнання протиправним та скасування розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №16 від 30.04.2021 р.;

-визнання протиправним наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №90 в частині стягнення 50 відсотків премії за квітень 2021.

-зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення, а саме 50 відсотків за квітень 2021 року, утриманих відповідно до наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 90 від 30.04.2021р.

-стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом 83 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 88 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу місячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Разом із позовною заявою до суду позивачем надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, обгрунтовуючи її тим, що 27.05.2021р. позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду в межах строку. Однак, як вказала позивач, ухвалою суду від 03 червня 2021 року по справі № 420/8830/21 позовну заяву було залишено без руху та 24.06.2021р. Одеським окружним адміністративним судом повернуто позивачу позовну заяву з додатками. Разом з тим, як вказала позивач, вказані ухвали, позивач не отримувала та їй не було відомо про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з КП ДСС Одеського окружного адміністративного суду, 27 травня 2021 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , в якому позивач просила суд:

1. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 видати наказ про скасування дисциплінарних стягнень, накладних у період з 08.12.2021 по 05.01.2021 та внести відповідні зміни у накази командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021 №2 (з адміністративно-господарської діяльності);

2. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 нарахувати та виплатити мені недоплачену суму грошового забезпечення, а саме 50 відсотків премії, утриманих відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021 № 2 (з адміністративно-господарської діяльності);

3. Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 88 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.04.2021;

4. Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) № 99 від 27.04.2021;

5. Скасувати розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 16 від 30.04.2021 року;

6. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму грошового забезпечення, а саме 50 відсотків за квітень 2021, утриманих відповідно до наказ командира військової частини НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) № 90 від 30.04.2021;

7. Стягнути з командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2021р. по справі № 420/8830/21 залишено без руху позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, скасування наказів та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суд від 24 червня 2021р. по справі № 420/8830/21 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 за не усуненням недоліків позовної заяви.

При цьому, суд враховує, що в межах цієї справи позивачем оскаржуються накази командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021 №1 та №2 (з адміністративно-господарської діяльності) в частині, що стосується накладення дисциплінарних стягнень письмово на лейтенанта юстиції ОСОБА_1 та утримання 50 відсотків премії за грудень 2020 року.

При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_1 звернувшись до суду першочергово 27 травня 2021року із позовними вимогами в межах справи № 420/8830/21 про оскарження наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021 №1 та № 2 (з адміністративно-господарської діяльності) в частині, що стосується накладення дисциплінарних стягнень, порушила місячний термін звернення до суду з часу накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, причини несвоєчасного звернення до суду із цими позовними вимогами до суду не зазначенено.

Враховуючи наведене та з урахуванням приписів ст. 123 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність надання позивачу строку для звернення до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даними вимогами та/або надати докази дотримання ним строків звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2021 №1 та № 2 (з адміністративно-господарської діяльності) в частині, що стосується накладення дисциплінарних стягнень письмово на лейтенанта юстиції ОСОБА_1 та утримання 50 відсотків премії за грудень 2020 року; наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 88 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.04.2021р.; наказу командира військової частини НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) № 99 від 27.04.2021р. та розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №16 від 30.04.2021р. При цьому, позивачем не додано до позовної заяви оскаржені нею рішення. В підтвердження наявності причин, які унеможливлюють їх надання позивач зазначає, що звернулась із запитом до відповідача про надання вказаних документів, однак відповідач фактично відмовив у наданні вказаних наказів та розпорядження. Разом з тим, позивач просить суд витребувати вказані документи.

На підтвердження зазначеного до суду надано відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021р. №603, адресованої ОСОБА_1 на запит на отримання публічної інформації від 07.06.2021р. Разом з тим, як вбачається із вказаної відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021р. №603 службову картку ОСОБА_1 разом із особовою справою №278/ДСК надіслано начальнику фахового коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія». Докази звернення ОСОБА_1 із відповідним запитом до фахового коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія» про отримання оскаржуваних нею в межах цієї справи наказів та розпорядження, у підтвердження здійснення усіх залежних від неї дій, спрямованих на отримання відповідного доказу, до суду надано не було.

Разом із позовною заявою до суду надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, зазначивши, що загальна сума, що підлягає сплаті за подання адміністративного позову становить 1500,00грн., та враховуючи тимчасове несприятливе фінансове становище, утримання неповнолітньої дитини, просить суд звільнити від сплати судового збору.

У відповідності з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Стаття 8 Закону України Про судовий збір визначає умови, за яких суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до чч. 1, 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак, жодної з наведених умов звільнення від сплати судового збору позивач не зазначив.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, наразі у суду відсутня можливість визначити повну суму судового збору належнох до сплати, оскільки в матеріалах справи відсутні оскаржувані позивачем рішення, що позбавляє можливості встановити наявність/відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору у порядку Закону України «Про судовий збір».

Крім того, позивач посилаючись на несприятливе фінансове становище, як підставу для звільнення від сплати судового збору, не надала до суду докази неможливості його сплати у порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір", зокрема докази того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху для надання позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України суддя, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності, наказів, розпорядження протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Танцюра