Справа № 560/7301/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7301/21
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся позивач до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з позовними вимогами: визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні страхового стажу роботи в півтора кратному розмірі з 1 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року. Дорахувати до страхового стажу роботи 3 роки 1 місяць. Перерахувати розмір пенсії з 2 липня 2020 року.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі N560/4596/20 пенсію її призначили з 2 липня 2020 року. При цьому період роботи на Крайній Півночі з 1 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області обраховований як рік за рік.

На її заяву від 19.05.2021 перерахувати страховий стаж роботи в півтора кратному розмірі відповідно до національного законодавства з 1 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року, 1 червня 2021 року від Головного управління отримала відмову. Всі необхідні документи для розрахунку страхового стажу і відповідно розміру пенсії головному управлінню ПФУ в Хмельницькій області надані 2 липня 2020 року.

Не погодившись з таким рішенням відповідача позивачка звернулася до суду з позовними вимогами.

Суд ухвалою від 23.06.2021 залишив позовну заяву без руху.

Суд ухвалою від 30.06.2021 відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.

19.07.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що чинним законодавством України не передбачено зарахування в півторакратному розмірі періодів роботи після 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тому період роботи з 01 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року зараховано до страхового стажу в календарному обчисленні.

Просив у позові відмовити.

Відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Крім того, відповідач заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення. Однак, таке клопотання відповідача не підлягає задоволенню, оскільки відмова відповідача датована 01.06.2021, а до суду позивач звернулась 18.06.2021.

Отже, позивачем не пропущено строк звернення до суду, тому у задоволенні клопотання відповідача суд відмовляє.

Сторони в судове засідання не з"явились будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Позивач просила суд розглянути справу без її участі.

Згідно ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 560/4596/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з врахуванням страхового стажу 21 рік 10 місяців та пільгового стажу за Списком № 2 - 7 років 1 місяць 19 днів, як особі, яка працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 02.07.2020.

Обрахунок тривалості страхового стажу позивачки проведено згідно норм статті 24 Закону, а саме періоди роботи по 31.12.2003 зараховано згідно диплома про період навчання за денною формою та трудової книжки, а з 01.01.2004 згідно даних персоніфікованого обліку відповідно до сплати страхових внесків.

Період роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 25.03.1983 по

25.08.1987 та з 08.02.1990 по 31.12.1990 до розрахунку страхового стажу позивачки враховано з кратністю 1,5.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працювала з 05.03.1983 по

04.11.1987 та з 08.02.1990 по 01.12.1993 - в Аганській нафторозвідувальній експедиції, яка знаходилась в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі;

- з 01.02.1995 по 28.04.1998 - в ВАТ «Ноябрьскнафтогаз», яке розташовувалось в районі Крайньої Півночі.

Період роботи з 01 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року позивачці зараховано до страхового стажу в календарному обчисленні.

Позивачка 19.05.2021 звернулася до відповідача із заявою про обчислення страхового стажу роботи в півтора кратному розмірі з 1 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року.

Відповідач листом від 01.08.2021 №4392-3661/Г-03/8-2200/21 на заяву позивачки від 19.05.2021 перерахувати страховий стаж роботи в півтора кратному розмірі відповідно до національного законодавства за період її роботи в районах Крайньої Півночі з 01 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року відмовив.

Вирішуючи спірні правовідносини, судом враховано наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювались пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно з пункту 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до пункту 7 параграф "б" Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Пункт 3 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

Оглядом трудової книжки позивачки НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Аганнськегеологічному підпримстві з розвитку нафти і газу 08.02.1990 року по 01.12.1993, а з 01.02.1995 по 28.04.1998 на посаді геолога в ВАТ "Ноябрьскнефтьгаз".

На підтвердження права на пенсію за віком згідно Списку 2 позивачка подала до справи довідки, уточнюючі пільговий характер роботи: від 10.07.2017 №234-АРХ, видану ВАТ Багатогалузева компанія "Аганнафтогазгеологія"; від 24.11.2016 №01/1/1/17544 архівну довідку видану ВАТ "Газпромнафта- Ноябрьськнафтогаз".

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо обчислення періоду стажу роботи позивачки у півтора кратному розмірі після 01.01.1991, суд врахував наступне.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка підписана Україною 13.03.1992, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частиною 2 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових підставах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

У період 1991-1993 у Російській федерації, на території якої до 17.05.1993 включно працював позивач, діяв Закон РРСФР "Про державні пенсії в РРСФР" від 20.11.1990 №340-І, абзацом 7 частини 1 статті 94 якого було передбачено, що при підрахунку трудового стажу, вказаного в статтях 10, 11, 12, 29 Закону, обчислюються в пільговому порядку періоди роботи (служби) у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - в півтора кратному розмірі. При цьому обчислення стажу відбувається незалежно від наявності строкового трудового договору.

Як випливає з Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, що набула чинності 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до Закону України "Про міжнародні договори України чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відтак, стаж роботи позивача після 1990 повинен бути обчислений згідно з порядком, передбаченим вказаними міжнародними угодами та законодавством держави на території якої позивач працювала.

Отже, право на зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі за трудовими договорами підтверджується записами в трудовій книжці, наданими довідками, які протиправно не були взяті до уваги відповідачем та положеннями Міжнародних договорів України.

Верховний Суд у справі №173/637/17 (2-а/173/49/2017) від 07.06.2018 по аналогічній справі зробив правовий висновок про те, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.06.2020 у справі №537/1415/17.

За встановлених обставин, коли факт роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються із наданими архівною довідкою та довідками, уточнюючі особливий характер роботи, то спірні періоди роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи ОСОБА_1 в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1,5 роки з 1 січня 1991 року по 01.12.1993 з 01.02.1995 по 28.04.1998, безпідставно не врахував істотні обставини, що мали місце, не перевірив повідомлені заявником факти та документи, не вчинив усі необхідні дії для витребування необхідних документів.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачка заявляє про обчислення страхового стажу роботи в півтора кратному розмірі в районах Крайньої Півночі з 1 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року, з чим не погоджується суд, оскільки з 01.12.1993 по 01.02.1995 у трудовій книжці відсутній запис про її роботу.

Тому позовні вимоги позивачки визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні страхового стажу роботи в півтора кратному розмірі з 1 січня 1991 року по 28 квітня 1998 року підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для повного забезпечення захисту прав позивачки необхідно задовольнити позовні вимоги шляхом зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 02.07.2020 в пільговому обчисленні, за період роботи в районі Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 01.12.1993 з 01.02.1995 по 28.04.1998 з розрахунку один рік за півтора року.

Щодо терміну перерахунку пенсії, суд зауважує, оскільки відповідачем протиправно, при призначені пенсії, 02.07.2020 проведено обчислення страхового стажу роботи без застосування пільгового обчислення пенсії, за період роботи ОСОБА_1 в районі Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 01.12.1993 з 01.02.1995 по 28.04.1998 з розрахунку один рік за півтора року, тому необхідно зобов"язати відповідача перерахувати розмір пенсії з 2 липня 2020 року, з дати призначення пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, натомість позивач довів ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги частково, тому, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Разом з тим, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн, з врахуванням положень статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1,5 роки з 1 січня 1991 року по 01.12.1993 з 01.02.1995 по 28.04.1998.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 02.07.2020 в пільговому обчисленні, за період роботи в районі Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 01.12.1993 з 01.02.1995 по 28.04.1998 з розрахунку один рік за півтора року.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00грн (чотириста п"ятдест чотири грн) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 липня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер