Справа № 648/773/20
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 648/773/20

Головуючий в 1 інстанції: Сокирко Л.М.

Місце та час укладення судового рішення « 17:31», смт. Білозерка

Повний текст судового рішення складений 13.05.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 13 травня 2021 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Білозерської селищної ради, третя особа ОСОБА_1 , Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 01.04.2021р. позов ОСОБА_2 до Білозерської селищної ради Херсонської області, треті особи ОСОБА_1 , Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

13.04.2021р. ОСОБА_1 подала до суду клопотання про стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 25000грн.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.05.2021р. відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення з підстав не надання доказів на підтвердження понесених судових витрат.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти додаткове рішення про стягнення з позивача на її користь витрат на правову допомогу.

Апелянт посилається на те, що дії позивача щодо пред`явлення позову та участі в судових засіданнях були необґрунтованими, не основувалися на положеннях закону, містили ознаки зловживання правами, були спрямовані на затягування розгляду справи, що призвело до залишення позову без розгляду за заявою позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, але з інших підстав ніж визначено законом.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 1 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.10 ст.139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч.11 ст.139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2019р. у справі №640/1029/18 висловила такий правовий висновок: «Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції, ч.1 ст.4 ЦПК України. Суд може обмежити реалізацію цього права, зокрема, у порядку, встановленому ст.44 ЦПК України. Проте суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не встановив факт зловживання позивачем його процесуальними правами. Відповідач стверджує, що необґрунтованість дій позивача, виражених у «свідомому» поданні «безпредметного позову до суду неналежної юрисдикції», підтверджена фактом закриття провадження у справі судом першої інстанції. Велика Плата Верховного Суду з такими доводами відповідача не погоджується, оскільки закриття провадження у справі № 640/1029/18 не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції. Тому немає підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України».

Враховуючи вищезазначені вимоги КАС України та правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що у разі залишення позову без розгляду підставою для компенсації судових витрат третьої особи, що заперечувала позовні вимоги є встановлення судом необґрунтованості дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що дії ОСОБА_2 щодо пред`явлення позову у даній справі були безпідставними, не ґрунтувалися на положеннях закону, містили ознаки зловживання правами та були спрямовані на затягування розгляду справи. /т.2 а.с.214/

Разом з тим, доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч.1 ст.55 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд може обмежити реалізацію цього права, зокрема, для забезпечення розгляду справи у суді належної юрисдикції, а також у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

При цьому, суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, не встановив наявність необґрунтованості дій позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки залишення позову без розгляду не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем норм процесуального права. Тому немає підстав для покладення на позивача витрат третьої особи на професійну правничу допомогу на підставі ч.10 ст.139 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2021р. у справі №810/5133/18.

На підставі викладеного, суд першої інстанції при вирішенні питання неправильно застосував норми процесуального закону, але прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, тому в порядку ст.319 КАС України ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 13 травня 2021 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови суду апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.