Справа № 200/4677/21
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р. Справа№200/4677/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 70, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради по відмові позивачу у наданні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення - «Посвідчення члена сім`ї загиблого»;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (як члену сім`ї загиблого(померлого) ветерана війни і видати позивачу посвідчення «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є дружиною померлого чоловіка - ОСОБА_2 , який за життя був визнаний інвалідом війни ІІІ групи, мав статус особи з інвалідністю з числа осіб, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав право на пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни та який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На думку позивача, вона відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни - інваліда війни та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого. 29.03.2021 звернулась до відповідача із заявою про встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни - інваліда війни та видати відповідне посвідчення. Відповідач листом від 01.04.2021 № 56.3.3-21004-56.1 відмовив у встановлені статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни-інваліда війти та у видачі посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни інваліда війни.

Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, встановлено особі, яка звернулася із позовною заявою, десятиденний строк від дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання доказів сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 908,00 гривень або докази щодо наявності обставин для звільнення від сплати судового збору.

19 травня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивачем надано заяву про усунення недоліків та докази сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 908,00 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У встановлений судом термін відповідачем надано відзив на позовну заяву. Відповідач зазначив, що статус члена сім`ї загиблого ветерана війни-інваліда війти надається у разі загибелі (смерті) внаслідок: поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків); захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби під час воєнних дій та конфліктів; захворювання, пов`язаного з перебуванням на території інших держав воєнних дій та конфліктів, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 28.12.2010 Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_3 (арк. справи 4-5).

09.11.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що свідчить копія Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 09.11.2010, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - Правоторова (арк. справи 6).

Відповідно до Свідоцтва про смерть, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.07.2020 серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 5).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 02.10.2020 № 1953, ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС (арк. справи 7).

ОСОБА_2 був інвалідом ІІІ групи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_6 від 07.08.2019 (арк. справи 9).

Позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила встановити їй статус члена сім`ї загиблого ветерана-інваліда війни та видати посвідчення члена сім`ї загиблого, зазначена заява прийнята відповідачем 29.03.2021 та зареєстрована за № 630 (арк. справи 14).

Листом від 01.04.2021 № 56.3.3-21004-56.1 Департаменту Соціального захисту Маріупольської міської ради повідомлено позивача про те, що встановлення статусу дружинам померлих учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС статтею 10 Закону № 3551 не передбачено (арк. справи 15).

11.11.2020 Донецькою обласною державною адміністрацією видано позивачу посвідчення № НОМЕР_7 дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1А, відповідно до якого вона має право на пільги та компенсації, передбачені статтями 20, п. 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23, 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (арк. справи 16).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд враховує таке.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі Положення № 302).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

В преамбулі до Закону № 3551 зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого становлення до них.

Поширення чинності Закону № 3551 на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

Відповідно до статті 4 Закону № 3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктами 1, 9 частини другої статті 7 Закону № 3551 визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З аналізу наведених правових норм слідує, що обов`язковими умовами, за яких особу можна віднести до осіб з інвалідністю внаслідок війни, є наявність інвалідності, доказів залучення такої особи до військовослужбовців або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 02.10.2020 № 1953, ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС (арк. справи 7).

Відповідно до довідки від 20.01.1988 вбачається, що ОСОБА_2 був призваний на учбові збори Орджонікідзевським ГВУ м. Жданова, у період з 20.08.1987 по 20.01.1988 сто двадцять три дні (арк. справи 12).

З копії військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_8 від 03.05.1971 вбачається, що останній з 20.08.1987 по 20.01.1988 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (арк. справи 11).

Таким чином, ОСОБА_2 був військовослужбовцем, який з 20.08.1987 по 20.01.1988 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та був інвалідом 3 групи, захворювання та смерть якого пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно із положеннями пункту 1 статті 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Пунктом 2 статті 10 Закону № 3551 визначено, що чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів, підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Відповідно до пункту 4 Положення № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

"Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (абзац другий пункту 7 Положення № 302).

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради по відмові позивачу у наданні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни і видати позивачу посвідчення «Посвідчення члена сім`ї загиблого», суд зазначає наступне.

Абзацом другим частини четвертої статті 245 КАС України визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не може перебирати на себе повноваження органів державної влади, в даному випадку органів управління праці та соціального захисту населення, оскільки питання щодо надання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видача відповідного посвідчення є виключною компетенцією відповідача. Крім того, в даному випадку відповідачем не надавалася оцінка наданому позивачем пакету документів, необхідних для призначення відповідного статусу, а відповідь на заяву надано виключно з посиланням на відсутність права позивача на такий статус.

Тому у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни і видати позивачу посвідчення «Посвідчення члена сім`ї загиблого» слід відмовити у зв`язку із передчасністю.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., про що свідчить відповідна квитанція №41 від 15.05.2021 (арк. справи 24).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню 454,00 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, що є пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 70, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради по відмові позивачу у наданні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення - «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 70, ) повторно розглянути заяву від 29.03.2021 ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні решти позовних вимог,- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 70, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 21 липня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко