Справа № 640/19975/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

22 липня 2021 року справа №640/19975/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН» про забезпечення позову до подання позовної заяви

заявникТовариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН»
відповідачДержавної служби геології та надр України
провизнання протиправними та скасування наказів
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН» (далі по тексту - заявник, ТОВ «РТС») до подання позовної заяви звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, у якій просить зупинити дію наказу Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року» (зі змінами та доповненнями внесеними наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341) відносно ТОВ «РТС» до набрання законної сили рішенням по справі.

Заявник також подав додаткові пояснення, в яких вказав про намір оскаржити в судовому порядку наказ Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року» та накази від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341 про зміну підстав для зупинення спеціального дозволу. Як зазначив заявник, у перспективному позові детально, з посиланням на норми чинного законодавства будуть спростовані всі висновки робочої групи з питань надрокористування, які були підставами для видачі такого наказу, та доведено неправомірність його видачі.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТОВ «РТС», що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких ТОВ «РТС» буде необхідно докласти значних зусиль. На думку заявника, заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову, який буде подано найближчим часом, та водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження стану, що існує до розгляду справи по суті.

Зокрема, заявник звертає увагу, що після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, що викличе втрату дохідної частини підприємства, а це зумовить зупинку виплат співробітникам, зупинить виконання зобов`язань за договорами оренди транспортних засобів, земельних ділянок та будівель, зупинить повністю технологічний режим видобування газу, де повна непланова зупинка видобування, спричинить негативні наслідки для навколишнього середовища місцевості. Всупереч неможливості здійснювати повноцінну господарську діяльність, заявник додатково змушений проводити відповідні роботи, що вимагає і трудового ресурсу, і відповідного фінансування.

Таким чином, на даний час заявник у зв`язку з винесенням оскаржуваних наказів, вимушений зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, тобто фактично господарська діяльність тривалий час не здійснюється.

У випадку задоволення позову та визнання неправомірними (незаконними) наказів та їх скасування, заявник змушений буде звертатися з окремим самостійним позовом до Держгеонадр з вимогою майнового характеру, а саме відшкодування шкоди у порядку статті 1174 Цивільного кодексу України.

Таким чином, захист майнових прав заявника (відшкодування шкоди) не буде можливим в межах даної судової справи, однак потребуватиме ініціювання нового самостійного позову, сплати судового збору за подання заяви майнового характеру, що значно ускладнить відновлення порушених прав заявника.

Крім того, заявник зазначає про очевидну протиправність наказу Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року».

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву без повідомлення учасників справи, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Як встановлює частини друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому для прийняття рішення про забезпечення позову достатньо лише обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

За своєю правовою природою забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту. Водночас невжиття заходів, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо, на перший погляд наявні, достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при розв`язанні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18.

Оцінивши наявні у справі докази та мотиви поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи із таких підстав.

Суд встановив, що ТОВ «РТС» отримало спеціальний дозвіл дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка), родовища Південно-Євгеніївська площа, строком на 20 років.

Наказом від 21.10.2020 №462 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року (далі по тексту - спеціальний дозвіл).

Наказом Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року» зупинено дію зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року.

Цим же наказом заявнику надано 30 календарних днів для усунення порушень.

Відповідно до наказу від 11 листопада 2020 року №503 відтерміновано дату зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23 грудня 2011 року, наданого ТОВ «РТС».

Згодом, наказом Держгеонадра від 29 квітня 2021 року №341 відповідно до пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету України від 30 травня 2011 року №615, у зв`язку з порушенням особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині своєчасної та в повному обсязі сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України, відтерміновано дату зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та частково замінено підстави зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, доповнити перелік порушень та підстав для зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Таким чином, наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341 внесені зміни в частині строків та підстав до основного наказу - Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року».

Відповідно до пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (далі по тексту - Порядок), встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у вичерпних випадках.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.

Таким чином, враховуючи зупинення дії спеціального дозволу, заявник зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, однак, зобов`язаний проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.

Разом з тим, позивач наполягає на тому, що оскаржуваний наказ є протиправним, зокрема прийнятий за відсутності законних підстав. На думку заявника, наказ Держгеонадра, як рішення суб`єкта владних повноважень, можуть завдати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що ТОВ «РТС» займається видобуванням природнього газу (КВЕД 06.20). Як вказує заявник, основним джерелом його доходу є реалізація видобутого газу.

Враховуючи зупинення дії спеціального дозволу та обов`язок заявника зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, суд погоджується із доводами заявника про, те що, це може викликати втрату дохідної частини підприємства, зумовити зупинку виплат співробітникам, виконання зобов`язань за договорами оренди транспортних засобів, земельних ділянок та будівель, зупинити технологічний режим видобування газу, де повна непланова зупинка видобування може негативно вплинути на навколишнє середовища місцевості.

Суду відомо про правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20 березня 2019 року у справі №826/14951/18, про те, що суди не є установами з питань техногенної та іншої безпеки (відповідну кваліфікацію мають спеціальні державні органи, серед яких органи державного гірничого нагляду), тому не можуть самостійно оцінювати можливі екологічні наслідки зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Разом із тим, суд вважає за необхідне вказати, що після зупинення дії дозволу надрокористувач має право проводити на ділянці надр роботи, проте, така діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик та не на повну потужність, що, у разі запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій або усунення наслідків таких ситуацій, може спричинити додаткові витрати для заявника.

Також суд враховує, що оскільки зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків, ТОВ «РТС» без здійснення господарської діяльності додатково змушене буде проводити відповідні роботи, що вимагає відповідних фінансових та трудових ресурсів.

Суд звертає увагу, що у випадку ймовірного задоволення позову та скасування наказів Держгеонадра заявник, у випадку негативних наслідків внаслідок зупинення дії спеціального дозволу, може звернутись з окремим самостійним позовом до Держгеонадра щодо відшкодування шкоди та збитків відповідно до статті 1174 Цивільного кодексу України.

З огляду на зазначене, суд підтримує позицію заявника про те, що відшкодування шкоди (збитків чи упущеної вигоди), пред`явлене до суду у випадку скасування наказів, ляже тягарем на державний бюджет, а захист майнових прав заявника (відшкодування шкоди) не буде можливим в межах даної судової справи та потребуватиме ініціювання нового самостійного позову, сплати судового збору за подання заяви майнового характеру, що значно ускладнить відновлення порушених прав заявника.

В матеріалах справи містяться копії звернень заявника до Держгеондара про відтермінування зупинення спеціального дозволу, зокрема у зв`язку із значними витратами підприємства на дотримання екологічної безпеки, невиплатою заробітної плати та можливими витратами бюджету через зупинення господарської діяльності.

Наведене свідчить, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав ТОВ «РТС», за захистом яких він має намір звернутися до суду, зокрема завдати йому збитків ще до відкриття провадження у справі щодо оскарження наказів Держгеонадра, що є достатньою підставою для забезпечення позову відповідно до пункту 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, задля збереження існуючого стану та з огляду на тривалість розгляду справи в суді, суд вважає за доцільне зупинити дію наказу про зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року» (зі змінами та доповненнями внесеними наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341) в частині, що стосується ТОВ «РТС».

Однак, доводи позивача щодо очевидної протиправності спірного наказу не приймаються судом до уваги, оскільки зазначене питання може бути вирішене лише під час судового розгляду справи по суті позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зокрема зупиненням дії індивідуального акта.

Частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому суд звертає увагу, що обрані позивачем та судом заходи забезпечення позову є співмірними із вимогами, які мають бути заявлені, не спричиняють негативних наслідків для інших осіб, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані виключно на збереження стану, що існує до винесення остаточного рішення у справі.

Крім того, цією ухвалою не оцінюється правомірність наказів Державної служби геології та надр України, які має намір оскаржити заявник.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

За даною ухвалою

стягувачем є: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН» (92905, Луганська обл., Кремінський район, місто Кремінна, вул. Титова, буд. 13; ідентифікаційний код 33264159);

боржником є: Державна служба геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, буд. 16; ідентифікаційний код 37536031).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити повністю заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН» про забезпечення позову.

2. Зупинити дію наказу Державної служби геології та надр України від 21 жовтня 2020 року №462 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4080 від 23.12.2011 року» (зі змінами та доповненнями внесеними наказами від 11 листопада 2020 року №503 та від 29 квітня 2021 року №341) в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОНСТРУКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНИХ СВЕРДЛОВИН».

3. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 23 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею, а саме 22 липня 2021 року, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Валерій Анатолійович Кузьменко