Справа № 560/6471/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6471/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

20 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Інвестмаш" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2020 року позивач, ПП "Науково-виробниче підприємство "Інвестмаш" звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України, в якому після усунення недоліків позову просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку - коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації накладних ( ГУ ДПС у Хмельницькій області) № 1525062/22774794 від 14.04.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача № 17 від 12.04.2019 (загальна сума коштів - 76 200,00 грн, у т.ч. ПДВ 12 700,00 грн).

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 03.02.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, був достатній та був наданий контролюючому органу з поясненнями, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації такої накладної, тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, крім стягнення з відповідачів судового збору, суд вважав, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3500,00 гривень у суді першої інстанції є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, тому підлягають стягненню з відповідачів по 1750,00 грн з кожного з них.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що враховуючи недостатню кількість наданих позивачем документів, рішенням Головного управління ДПС у Хмельницькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1525062/22774794 від 14.04.2020, відмовлено у реєстрації податкової накладної № 17 від 12.04.2019.

Вважає, що наданий ПП "Науково-Виробниче Підприємство "Інвестмаш" пакет документів до ПН № 17 від 12.04.2019 не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Відповідно до ТТН №Р214 від 28.03.2019 перевізник замовник та вантажоодержувач ПП «НВП Інвестмаш», автомобіль VOLVО № НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , проте відсутні пояснення та первинні документи щодо придбання паливно-мастильних матеріалів, використаних для здійснення перевезення товару (згідно даних ЄРПН відсутнє придбання ПП "НВП "Інвестмаш" паливно-мастильних матеріалів). Відсутні документи щодо підтвердження відповідності продукції (не можливо ідентифікувати виробника).

Також вважає, що при розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу судом першої інстанції не враховано положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. №465, якою затверджено Порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, згідно якої розмір таких витрат за 3 год. повинен становити 329,55 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.02.2021, позивач Приватне підприємство "Науково-виробниче підприємство "Інвестмаш", має код 22774794, види діяльності: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н. в. і. у.

Між Приватним підприємством "Науково-виробниче підприємство "Інвестмаш" (продавець) та ТзОВ "Хмельницькпожсервіс" (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №38/19 від 10.04.2019 (далі - Договір №38/19).

Згідно п. 1.1 - 1.2 Договору №38/19, покупець зобов`язується оплатити і прийняти, а Продавець поставити Покупцеві товар, зазначений в специфікації (далі - Товар), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною. Найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Договору вказується у специфікації.

Згідно Додатку №1 до Договору №38/19 складено Специфікацію №1 до Договору №38/19 від 10.04.2019, в якій зазначено найменування товару, ціну та інші умови виконання договору, а саме: безповітряний фарбувальний апарат DР-6835 та шланг високого тиску 15 м., сума без ПДВ 63500,00 грн, усього з ПДВ 76200,00 гривень.

Відповідно до Платіжного доручення №2247 від 12.04.2019, ТзОВ "Хмельницькпожсервіс" сплатило позивачу 76200,00 грн, призначення платежу: оплата за безповітряний фарбувальний апарат згідно з рах. №34 від 12.04.2019 у сумі 63500, грн, ПДВ 20% 12700,00 гривень.

12.04.2019 позивачем було виписано податкову накладну №17 з обсягом постачання на суму 63500,00 грн і 12700,00 грн ПДВ, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції № від 24.04.2019 зупинено реєстрацію податкової накладної від 12.04.2019 №17 та зазначено, що "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 12.04.2019 №17 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Позивачем подано повідомлення №1 від 10.04.2020 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, із поясненнями, в яких зокрема вказано: 24 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Баракуда Компані (Постачальник) та ПП НВП Інвестмаш (Покупець) уклали договір поставки №108. Згідно п. 1.1. Договору поставки Постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність Покупця обладнання (далі Товар), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

На виконання даного Договору від 24.03.2019 ТОВ Баракуда Компані видало видаткову накладну №214 від 28 березня 2019 року на суму 169 805.00 грн.; сума ПДВ - 33 961.00 грн. Разом до сплати 203 766.00 грн.

На підтвердження того, що ПП НВП Інвестмаш сплатило грошові кошти ТОВ Баракуда Компані свідчить платіжне доручення №107 від 16.04.2019 та виписка Приватбанку за період з 16.04.2019 по 16.04.2019, де з рахунку ПП НВП Інвестмаш списана відповідна сума грошових коштів на рахунок контрагента. ТОВ Баракуда Компані 28 березня 2019 року відвантажив товар сопло 215 в кількості 2 шт; ремкомплект HB-1195IHD в кількості 1 шт; фарбувальний агрегат DP-X6 в кількості 1 шт; пульверизатор фарбувальний DP-6371 в кількості 1 шт; безповітряний фарбувальний апарат DP-6835 в кількості 1 шт; шланг високого тиску 15 м. в кількості 1 шт; машина для нанесення дорожньої розмітки DP-6832L в кількості 1 шт. ПП НВП Інвестмаш, що підтверджується товарно-транспортною накладною №Р214 від 28.03.2019.

Також зазначено, що в березні 2019 року ПП НВП Інвестмаш стало власником вищевказаного товару. З метою здійснення власної господарської діяльності, 10 квітня 2019 року між ПП НВП ІНВЕСТМАШ (Постачальник) та ТОВ Хмельницькпожсервіс (Покупець) було укладено договір №38/19. На підтвердження реальності проведення операції ПП НВП Інвестмаш було відвантажено товар по видатковій накладній №18 від 12.04.2019, а саме операцій з надання послуг по перевезенню вантажів, тому рішення комісії є протиправним.

Однак, 14.04.2020 Комісією ГУ ДПС в Хмельницькій області прийнято Рішення №1525062/22774794 (щодо податкової накладної №17 від 12.04.2019) про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником не надано копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, та документи щодo підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та або законодавством (документи, які не надано підкреслити). Також зазначено: "Наданий ПП "Науково-Виробниче Підприємство "Інвестмаш" пакет документів до ПН №17 від 12.04.2019 не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Відповідно до ТТН №Р214 від 28.03.2019. перевізник замовник та вантажоодержувач ПН НВП Інвестмаш, автомобіль VOLVО № НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , проте відсутні пояснення та первинні документи щодо придбання паливно-мастильних матеріалів, використаних для здійснення перевезення товару (згідно даних ЄРПН відсутнє придбання П" (арк. спр. 161).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI в редакції, що була чинною на момент їх виникнення (далі - ПК України).

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117), у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).

Критерії ризиковості платника податку визначені у листі ДФС України від 05.11.2018.

Відповідно до п. 12 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п.13 Порядку №117).

Згідно п. 14-15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Відповідно до п. 21 Порядку №117, підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є, ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року по справі №320/6312/18 зазначено, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Також слід зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі №1740/2004/18.

Як встановлено судом першої інстанції, на підтвердження здійснення господарських операцій на виконання яких було складено податкову накладну №17 від 12.04.2019 позивачем надано ряд підтверджуючих документів, зокрема: акт прийому-передачі від 12.03.2018 до договору позички транспортного засобу від 12.03.2018 року, акт прийому-передачі об`єкту оренди від 01.03.2019, банківська виписка за період з 16.04.2019 по 16.04.2019, банківська виписка за період з 12.04.2019 по 12.04.2019, видаткова накладна №18 від 12.04.2019, видаткова накладна №214 від 28.03.2019, довіреність №33 від 12.04.2019 видана ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу №38/19 від 10.04.2019 з ТОВ «Хмельницькпожсервіс», специфікація №1 до договору, договір оренди нежитлового приміщення від 01.03.2019 з КП «Поліграфічна фабрика», договір позички транспортного засобу від 12.03.2018 з гр. ОСОБА_1 , договір поставки №108 від 24.03.2019 з ТОВ «Баркуда компані» на поставку обладнання, специфікація до договору, експрес-накладна ТОВ «Нова пошта» №1981, картка рахунку 36 за квітень 2019, картка рахунку 63 за березень 2019 - квітень 2019, картка рахунку 281 за березень 2019 - квітень 2019, картка рахунку 281 за березень 2019 - квітень 2019, платіжне доручення №107 від 16.04.2019, платіжне доручення №2247 від 12.04.2019, письмові пояснення ПП «Науково-виробниче підприємство «Інвестмаш» від 10.04.2020, товарно-транспортна накладна від 28.03.2019 року №Р214.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, був достатній та був наданий контролюючому органу з поясненнями, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації такої накладної, тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягало скасуванню.

При цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Також, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку тій обставині, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3500,00 гривень у суді першої інстанції є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, тому підлягали стягненню з відповідачів по 1750,00 грн з кожного з них.

Доводи апеляційної скарги, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №465 затверджено Порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, яким затверджено механізм виплати винагороди, відшкодування витрат, пов`язаних з наданням безоплатної вторинної правової допомоги, адвокатам, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в даній справі адвокатом правова допомога позивачу надавалася на платній основі, що підтверджується, зокрема, Договором, Актом виконаних робіт від 01.10.2020. Тобто не на підставі договору про безоплатну вторинну правову допомогу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.