Справа № 320/581/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 липня 2021 року № 320/581/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг ЛТД» до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії,

в т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промторг ЛТД» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- зобов`язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Промторг ЛТД» від 18.12.2018 №№ 42, 43, від 19.12.2018 №№ 44, 45, від 20.12.2018 №№ 46, 47, від 21.12.2018 №48, 49, від 22.12.2018 №50, від 26.12.2018 №51, і вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано 27.12.2018.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 адміністративний позов задоволено.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Промторг ЛТД» від 18.12.2018 №№ 42, 43, від 19.12.2018 №№ 44, 45, від 20.12.2018 №№ 46, 47, від 21.12.2018 № 48, 49, від 22.12.2018 № 50, від 26.12.2018 № 51, і вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано 27 грудня 2018 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг ЛТД» () судовий збір у сумі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної фіскальної служби України ().

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України повернуто апелянту.

До суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю, в якій останній просить суд зобов`язати Державну податкову службу України подати суду звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №320/581/19 протягом 30 днів.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначені Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 1 Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом (п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Кодексу).

Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, і врегульовано ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця).

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просив позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду) викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №823/1265/16, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що доводи позивача про встановлення судового контролю не містять обґрунтувань існування суттєвих перешкод у реалізації виконання рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, лише ухвалення судом рішення зобов`язального характеру само по собі не є достатньою підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

До того ж, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Так, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Отже, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості примусового виконання судового рішення, що здійснюється органами державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промторг ЛТД" про встановлення судового контролю, - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Суддя Василенко Г.Ю.