Справа № 752/7987/21
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 липня 2021 року м. Київ № 752/7987/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві Задорожної Тетяни Андріївни, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві Задорожної Тетяни Андріївни, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.03.2021 справу передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду на підставі пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України. На момент передачі адміністративної справи до іншого суду провадження у ній відкрито не було.

До Київського окружного адміністративного суду справа надійшла 12.07.2021 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за даним позовом, суддя виходить з наступного.

Особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в силу положень частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, із зазначеного випливає, що справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються адміністративним судом, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є дії державного виконавця, які, зокрема, полягають у внесенні даних про зняття арешту з майна позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеного в межах виконавчого провадження №51775444.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд встановив, що виконавче провадження №51775444 відкрите на підставі виконавчого листа №2-4045 від 05.12.2002, який виданий Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку на користь ОСОБА_2 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.12.2002.

За правилами частини першої статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічні положення щодо визначення підсудності справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, що прийняті (вчинені, допущені) на виконання судового рішення ухваленого іншим судом, містяться також в частині першій статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Так, відповідно до статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною другою цієї ж статті, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З огляду на те, що позовні вимоги стосуються постанови державного виконавця, яка видана в межах виконавчого провадження, відкритого щодо виконання судового рішення у цивільній справі, а також те, що позивач є боржником (стороною) у цьому виконавчому провадженні, та ураховуючи вищезазначені норми законодавства, суд дійшов висновку, що право на звернення до адміністративного суду із позовною заявою про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, надане частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, не поширюється на позивача, оскільки законом встановлено інший порядок оскарження дій та рішень державного виконавця у цивільних справах.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відноситься до юрисдикції цивільних судів і повинна розглядатися за правилами Цивільного процесуального кодексу України судом, який видав виконавчий лист №2-4045від 05.12.2002, а саме, - Голосіївським районним судом міста Києва.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Задорожної Тетяни Андріївни, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий лист №2-4045 від 05.12.2002, а саме, - Голосіївським районним судом міста Києва.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати (видати) позивачу (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.