Справа № 640/16499/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 липня 2021 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу апелянтом подано до суду першої інстанції 07 липня 2021 року та не просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції

Вважаю, що апеляційна скарга подана із пропуском строку встановленого п.1 ч. 2 ст. 295 КАС України, оскільки апелянтом не надано доказів отримання повного тексту рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведених норм, апелянт не додає документ, який підтверджує сплату судового збору, натомість просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку із відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не є обґрунтованим, оскільки у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", з урахуванням змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", на момент подання апеляційної скарги, суб`єкти владних повноважень зобов`язані сплачувати судовий збір, а відсутність коштів призначених на цю мету, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

При цьому п. 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" обов`язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, звільнення від сплати чи відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до положень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, неналежне державне фінансування не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, обов`язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у адміністративній справі № 810/2394/16 від 12 травня 2020 року.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, вважаю, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, поданого фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмір 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при поданні даного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Таким чином, апелянту необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору в сумі 1 261 грн. 20 коп. сплаченого за реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783 ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA1026007, код класифікації доходів бюджету - 22030101, 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Шостий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) або навести належні підстави для звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 Кодексу, і особа яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Безименна Н.В.