Справа № 480/3329/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2021 року Справа №480/3329/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3329/21 за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Тростянецької міської ради в частині неприйняття рішення від 02.03.2021 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок код КВЦПЗ 02.01. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 » щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2500 га на яку претендує ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Тростянецьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, по АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що у січні 2021 року позивач звернулася до Тростянецької міської ради із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, в АДРЕСА_1 . Листом від 31.03.2021 року № ЦНАП-157 Тростянецька міська рада повідомила позивача, що рішення «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок код КВЦПЗ 02.01. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 розглянуто на пленарному засіданні 7 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради, але за результатами голосування депутатів Тростянецької міської ради дане рішення не прийняте. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними та такими. що порушують її права. Разом з тим, позивач просить понеснні нею судові витрати у розмірі 2 400,00 грн. на отримання професійної правової допомоги покласти на відповідача.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що позивачу не було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме рішення не було прийнято депутатами ради (а.с. 15-17).
В подальшому представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначивши, що єдиною формою розгляду клопотання позивача є саме рішення Ради, а отже, на думку представника позивача, в даному випадку дії відповідача можна розцінювати як протиправну бездіяльність (а.с. 25-26). Крім того представником позивача було надано суду докази понесення позивачем судових витрат на правову професійну допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги та додатку № 1 до Договору, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 та фіскальний чек від 20.05.2021 року (а.с. 28-31).
Представником відповідача було надано суду заперечення на відповідь на відзив, в якому, зокрема не погоджується з тим, що дії Тростянецької міської ради можна розцінити як протиправну бездіяльність, оскільки відділом комунальної власності і земельних відносин апарату Тростянецької міської ради було підготовлено проект рішення на 7 сесію 8 скликання Тростянецької міської ради «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 та винесено його на розгляд сесії Тростянецької міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України. Проте дане рішення прийнято не було (а.с. 34-36).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до Тростянецької міської ради із заявою від 20.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, по АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Листом від 31.03.2021 № ЦНАП-157 Тростянецька міська рада повідомила позивача, що рішення «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок код КВЦПЗ 02.01. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 розглянуто на пленарному засіданні 7 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради. За результатами голосування депутатів Тростянецької міської ради дане рішення не прийняте (а.с. 5).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни (далі в редакції. чинній на час виникнення спірних правовідносин), зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене, суд зазначає, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства мають право звернутися з відповідним клопотанням, з наданням відповідних документів.
Суд зазначає, що Земельним кодексом України визначено порядок розгляду даної категорії питань, та зазначається, що відповідний орган місцевого самоврядування розглянувши питання про надання земельної ділянки для особистого селянського господарства надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або мотивовану відмову.
Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Разом з тим ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Положеннями статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З аналізу зазначених норм суд вбачає, що за результатами розгляду, зокрема, заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, Тростянецькою міською радою повинно прийматися відповідне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або про відмову в його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Проте, як зазначалось вище, за наслідком розгляду заяви позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, Тростянецькою міською радою надано лише лист, в якому зазначено, що Тростянецька міська рада "повідомляє", тобто даний лист має інформаційний характер (а.с. 5). Крім того в даному листі взагалі не наведено підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.

Суд зазначає, що в даному випадку позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа, отже уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

А відтак наданий відповідачем лист від 31.03.2021 № ЦНАП-157, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем фактично, в установлений законом спосіб не було прийнято відповідного рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову в наданні такого дозволу, а отже має місце протиправна бездіяльність, суд доходить висновку, що в даному випадку, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Тростянецької міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 20.01.2021 року про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок код КВЦПЗ 02.01. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 » щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2500 га. та зобов`язання Тростянецької міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, по АДРЕСА_1 та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. А відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Тростянецької міської ради в частині неприйняття рішення від 02.03.2021 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок код КВЦПЗ 02.01. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 » щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2500 га на яку претендує ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.

При цьому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Тростянецької міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, по АДРЕСА_1 , оскільки на момент розгляду справи зазначені вимоги є передчасними.

Задоволення позовних вимог у формі зобов`язання розглянути заяву виключає одночасне задоволення позовних вимог про зобов`язання надати дозвіл, оскільки таким діям повинен передувати розгляд заяви ОСОБА_1 та прийняття Тростянецькою міською радою відповідного рішення.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2 400,00 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З метою отримання правової допомоги ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги від 12.04.2021 р. (далі по тексту - Договір) з адвокатом ОСОБА_2 (а.с. 28-29). Відповідно до п. 3.1 Договору, за виконання доручення клієнт зобов`язаний сплатити адвокату кошти (гонорар), розмір та строк сплати визначається додатком до договору.

Відповідно до Додатку № 1 від 12.04.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 12.04.2021 р., сторони дійшли згоди щодо порядку оплати наданої правової допомоги з розрахунку 800,00 грн. за 1 годину витраченого часу адвокатом на виконання наданого йому клієнтом доручення. За виконання доручення, передбаченого договором про надання правової допомоги від 12.04.2021 року клієнт зобов`язується сплатити адвокату кошти (гонорар) в загальній сумі 2 400,00 грн., розрахунок якої разом з обсягом наданої правової допомоги викладається в актах приймання-передачі наданих послуг (а.с. 29 (зворотній бік).

На підтвердження понесених витрат на правовуу допомогу представником позивача надано фіскальний чек (АТ "Укрпошта") від 20.05.2021 року, відповідно до якого за надання правової допомоги сума понесених витрат складає 2 400,00 грн. (а.с. 31).

Також представником позивача надано суду акт від 19.05.2021 року приймання-передачі наданих послуг № 1 по Договору про надання правової допомоги від 12.04.2021 р., відповідно до п. 2 якого обсяг наданої правової допомоги становить:

2.1. Надання адвокатом консультації щодо процедури оформлення у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтованою площею 0,25 га, в АДРЕСА_1 , переліку необхідних документів та перевірка наданих документів, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у сфері земельного законодавства України, в частині вивчення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства органами місцевого самоврядування, підготовка адміністративного позову (1 год. 30 хв.) на суму 1200,00 грн., підготовка відповіді на відзив (1 год. 30 хв.) на суму 200,00 грн. з розрахунку витраченого часу 3 год. 00 хв. (вартість однієї години 800,00 грн.). Загальна вартість послуг адвоката за цим Актом складає 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. (а.с. 30).

Також з матеріалів справи суд вбачає, що позовна заява підписана ОСОБА_2 , як представником позивача. Крім того, ОСОБА_2 також було складено та подано до суду відповідь на відзив (а.с. 25-26). Зазначене свідчить про проведену адвокатом роботу.

Проте на переконання суду, аналіз застосування діючого законодавства та судової практики у сфері земельного законодавства України не може вважатись окремою послугою правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі володіння нормативною базою та вивчення судової практики.

При цьому суд зазначає, що адміністративна справа №480/3329/21 в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності та дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. А отже адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок для складання позовної заяви.

Крім того при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року по справі № 280/2635/20.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №480/3329/21 є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховуючи, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та судом частково задоволено позовні вимоги позивача, суд, виходячи з критерію пропорційності, співмірності та реальності, вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 2 400,00 грн. є завищеними та підлягають стягненню з відповідача частково, в сумі 1 000,00 грн.

Разом з тим, враховуючи ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок Тростянецької міської ради суму судового збору у розмірі 454,00 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 14.04.2021 року № 6140-ХХ81-0К57-ТМ64 (а.с. 3).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Тростянецької міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 20.01.2021 року про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок код КВЦПЗ 02.01. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 » щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2500 га.

Зобов`язати Тростянецьку міську раду (вул. Миру, 6,м. Тростянець,Сумська область,42600, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 20.01.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, по АДРЕСА_1 та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок Тростянецької міської ради (вул. Миру, 6,м. Тростянець,Сумська область,42600, ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок Тростянецької міської ради (вул. Миру, 6,м. Тростянець,Сумська область,42600, ) суму судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек