Справа № 640/3513/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 липня 2021 року м. Київ № 640/3513/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020 в адміністративній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Міністерства інфраструктури України за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державне підприємство «Адміністрація морських портів України» про визнання протиправним та нечинним наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва №640/3513/20 від 23.07.2020 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним з моменту прийняття наказ Міністерства інфраструктури України від 25.06.2019 №459 в частині підпункту 2 пункту 1, яким абзац 2 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом відповідача від 27.05.2013 №316 «Про портові збори» (надалі - Порядок №316), викладено в новій редакції. Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства інфраструктури України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.20 залишено без змін.

Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) 07.05.2021 подано до суду заяву про роз`яснення резолютивної частини судового рішення, а саме: чи відновлено дію абзацу 2 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку №316 в редакції наказу Міністерства інфраструктури №281 від 24.07.2015 після набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва.

В обґрунтування даної заяви третьою особою зазначено, що рішення суду є незрозумілим в частині відновлення дії абзацу 2 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку №316 в попередній редакції, чинній до визнання нечинним оскаржуваного наказу.

Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (Позивачем у даній справі) подано до суду письмові пояснення, у яких останній просить роз`яснити резолютивну частину рішення шляхом зазначення, що після набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020 №640/3513/20 дія абзацу 2 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку №316 в редакції наказу Міністерства інфраструктури №281 від 24.07.2015 відновлюється з моменту визнання протиправним та нечинним наказу Міністерства інфраструктури України від 25.06.2019 №459 в частині підпункту 2 пункту 1.

Відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виходячи з приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020, оскільки, відповідно до пояснень Позивача та Третьої особи, в учасників справи виникли складнощі із визначенням застосуванням окремих положень Порядку №316 з огляду на скасування рішенням у даній справі змін, внесених до такого Порядку та відбулось неоднозначне трактування вказаного судового рішення.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020 визнано протиправним та нечинним наказ Міністерства інфраструктури України від 25.06.2019 №459 в оскаржуваній частині з моменту прийняття.

З наведеного слідує, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020 №640/3513/20 положення абзацу 2 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку №316 відновлюють дію в редакції, чинній до внесення змін наказом Міністерства інфраструктури України від 25.06.2019 №459 з моменту внесення таких змін.

Суд зазначає, що Верховний Суд України у постанові від 08.12.2009 у справі №21-1573во09 вказав, що такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України (у редакції, чинній на час її ухвалення), у разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 судам роз`яснено, зокрема, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Третьої особи про роз`яснення судового рішення.

Керуючись положеннями статей 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Заяву державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про роз`яснення судового рішення - задовольнити.

2. Роз`яснити, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020 №640/3513/20 дія абзацу 2 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 «Про портові збори» в редакції наказу Міністерства інфраструктури №281 від 24.07.2015 відновлюється з моменту визнання протиправним та нечинним наказу Міністерства інфраструктури України від 25.06.2019 №459 в частині підпункту 2 пункту 1, а саме з 25.06.2019.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук