Справа № 380/5131/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5131/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірської міської ради про скасування рішення про визнання будинку непридатним для проживання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старосамбірської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення 45-ї сесії сьомого скликання Старосамбірської міської ради від 07.02.2020 № 1483 про визнання будинку по АДРЕСА_1 , непридатним для проживання.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.04.2017 у будинку по АДРЕСА_1 , в якому знаходиться квартира позивачки, виникла пожежа. Пожежею в будинку знищено дах, пошкоджено стелю. Незважаючи на неодноразові звернення до балансоутримувача будинку, Старосамбірського МВУЖКГ Старосамбірської міської ради з проханням відновити дах комунального будинку відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», жодних дій по ремонту будинку не виконано. 07.08.2020 рішенням сесії Старосамбірської міської ради прийнято рішення про визнання будинку, в тому числі, квартири позивачки, непридатними для проживання. На думку позивачки, Старосамбірська міська рада грубо порушила норми чинного законодавства, оскільки: позивачка не подавала заяви про визнання її квартири непридатною для проживання; Акт обстеження будинку від 28.01.2020 складений комісією, в склад якої не входять інженерно-технічні працівники, представники санітарно-епідеміологічних служб, представники громадськості; Акт комісії написаний без перевірки фактичного стану будинку, без виходу членів комісії за адресою будинку; позивачку не повідомлено про нібито огляд комісією її квартири, фактичного огляду стану квартири не відбувалося; не складено акт про технічну зношеність елементів будинку; немає висновку про неможливість чи недоцільність капітального ремонту в цьому будинку; не прийнято рішення щодо відселення жильців з квартир даного будинку.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву зазначає, що твердження позивачки, що сесія, приймаючи оскаржуване рішення, визнала її квартиру непридатною для проживання не відповідає дійсності, оскільки у цьому рішенні про квартиру №2 не згадується взагалі та спростовується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, з яких вбачається, що жодних заборон щодо використання розпорядження чи відчуження по квартирі АДРЕСА_1 не існує.

На спростування доводів відповідача позивачкою подано відповідь на відзив.

Стосовно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року провадження у справі закрито.

Постановою ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року про закриття провадження у справі №380/5131/20 - скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т. від 19 квітня 2021 року прийнято адміністративну справу № 380/5131/20 до провадження для продовження розгляду.

У судовому засіданні 03 червня 2021 року суд повідомив, що рішення у справі буде прийнято у строк, передбачений ст. 258 КАС України.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту від 03.04.2017, складеного комісією у складі головного інспектора Старосамбірського РВ ГК ДГСН України у Львівській області майора служби цивільного захисту Ковальчук І.Г., власниці квартири № 2 ОСОБА_1 , громадянина ОСОБА_2 у жилому будинку АДРЕСА_1 03 квітня 2017 виникла пожежа (а.с. 41)

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 24 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до сесії Старосамбірської міської ради, міського голови м.Старий Самбір п. ОСОБА_3 , депутатів Старосамбірської міської ради п. ОСОБА_4 та п. ОСОБА_5 , в якій просила: 1) забезпечити проведення експертизи в комунальному будинку по АДРЕСА_1 щодо визначення технічного стану будинку; 2) вжити заходів по відновленню цього комунального будинку, приведення його до житлового стану (а.с. 38-39).

Відповідно до Акту обстеження стану будинку від 28.01.2020, комісія в складі ОСОБА_6 - керуючого справами апарату міської ради, голови комісії, ОСОБА_7 - начальника організаційного відділу Старосамбірської міської ради, ОСОБА_8 - директора КП «Старосамбірське МВУЖКГ», провела 28.01.2020 на місці огляд будинку та згідно з п. 2 цього Акту встановила, що при зовнішньому огляді будинку № 67 , встановлено, що у квартирі № 2 ОСОБА_1 внаслідок пожежі (02.03.2017) згорів дах та горище. Станом на дату обстеження дах будинку знаходиться в аварійному стані, внаслідок пожежі та погодніх умов пошкоджено стіни, підлогу, вікна та двері квартири, а також речі побутового вжитку. Квартира на момент обстеження знаходиться в незадовільному стані та не придатна для проживання (а.с. 5).

Рішенням 45-ої сесії сьомого скликання Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області № 1483 від 07.02.2020 вирішено:

1) враховуючи неодноразові акти обстеження житлового будинку, а також акт про пожежу, будинок по АДРЕСА_1 визнати таким, що непридатний для проживання;

2) у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів на відбудову будинку, в черговий раз рекомендували гр. ОСОБА_1 звернутися в міську раду з пакетом документів для отримання грошової допомоги;

3) контроль за виконанням рішення покладено на постійно діючу комісію по житлово-комунальному господарству та екології (І.Бардич) (а.с. 4).

Стверджуючи, що Старосамбірською міською радою грубо порушено чинне законодавство у питанні визнання житла непридатним для проживання та покликаючись на те, що наслідком визнання будинку непридатним для проживання є знесення такого будинку або перепрофілюванню в нежитлове приміщення, позивачка звернулося до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що питання обліку житлового фонду, об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, здійснення контролю за його використанням, а також питання визначення технічного стану житлових будинків належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Питання визнання житлового будинку непридатним для проживання регулюється статтею 7 Житлового кодексу Української РСР та Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання (далі - Положення), затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 26.04.1984 №189.

Так, жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають плановому суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам (пункт 1 Положення).

Відповідно до п. 3 Положення обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби.

Якщо експлуатація будинків відомчого або громадського житлового фонду здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією, то обстеження цих будинків за клопотанням такого підприємства, установи, організації здійснюється житлово-експлуатаційною організацією, визначеною виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Згідно з п. 4 Положення на підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків житлово-експлуатаційна організація визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає про це відповідний акт, який затверджується керівником вказаної організації.

В разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів пропозицію про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

При цьому додаються такі документи:

а) акт обстеження стану жилого будинку з відповідним висновком;

б) технічний паспорт жилого будинку з даними про його фізичну зношеність;

в) висновок проектної або науково-дослідної організації (при необхідності) щодо технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) та про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту будинку (жилого приміщення);

г) висновок органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби щодо відповідності жилого будинку (жилого приміщення) санітарним вимогам (п. 5 Положення).

Для обстеження стану жилих будинків, зазначених в абзаці другому пункту 5 цього Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів призначає комісію в такому складі: заступник голови виконавчого комітету місцевої Ради (голова комісії), начальник управління (відділу) житлового (комунального) господарства виконавчого комітету місцевої Ради (заступник голови комісії), представник органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби, представник відділу (управління) у справах будівництва і архітектури виконавчого комітету місцевої Ради або районний архітектор, представник органу державного пожежного нагляду, депутат місцевої Ради, інженер житлово-експлуатаційної організації (секретар комісії), представник громадського будинкового комітету.

При обстеженні стану жилих будинків відомчого або громадського житлового фонду до складу комісії включається також представник органу, який здійснює управління відповідним фондом.

Комісія має право залучати в установленому порядку фахівців проектних, науково-дослідних та інших організацій.

Відповідно до п. 7 Положення комісія виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів:

а) розглядає подані житлово-експлуатаційною організацією документи;

б) обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт за формою, що встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства УРСР;

в) перевіряє обгрунтованість висновків про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту жилого будинку (жилого приміщення).

У випадках, коли за висновком комісії виявлені під час обстеження стану жилого будинку (жилого приміщення) негативні фактори можуть бути усунені шляхом проведення капітального ремонту будинку (приміщення), матеріали обстеження передаються житлово-експлуатаційній організації для проведення в установленому порядку необхідного ремонту;

г) встановлює причини незадовільного стану жилого будинку (жилого приміщення) і при наявності вини в цьому службових осіб ставить питання про притягнення їх до відповідальності;

д) при визнанні жилого будинку (жилого приміщення) непридатним для проживання вносить виконавчому комітетові місцевої Ради пропозицію з проектом відповідного рішення.

Відповідно до п. 8 Положення виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

Згідно з п. 11 Положення якщо жилий будинок (жиле приміщення) визнано виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання, виконком відповідної місцевої Ради вносить до виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку.

При цьому додаються такі документи:

а) рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів про визнання жилого будинку (жилого приміщення) невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання;

б) проект рішення виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів про дальше використання жилого будинку (жилого приміщення) або про знесення будинку.

Таким чином, рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання приймає виконавчий комітет відповідної ради, і передумовою для цього є дотримання встановленого Порядком певного алгоритму дій.

У світлі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Натомість оскаржуване рішення, яким будинок АДРЕСА_1 визнано непридатним для проживання, прийнято на сесії Старосамбірської міської ради без дотримання алгоритму дій, передбаченого Порядком.

Як встановлено судом та не заперечує відповідач у відповіді на клопотання позивачки про витребування доказів, акту обстеження жилого будинку з відповідним висновком (виконаний інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості) міською радою не складалось; висновку проектної або науково-дослідної організації щодо технічного стану житлового будинку та про недоцільність проведення капітального ремонту в міській раді немає; висновку від санітарно-епідеміологічної служби щодо відповідності жилого будинку санітарним норма в міську раду не надходило; про обстеження будинку АДРЕСА_1 міська рада позивачку не повідомляла (а.с. 77).

Поряд з цим, оскаржуване рішення міститься лише покликання на ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», якою передбачено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад та до якої не належить прийняття рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

При цьому жодних інших підстав для визнання будинку АДРЕСА_1 непридатним для проживання оскаржуване рішення не містить, а тому не може вважатися обґрунтованим, що у свою чергу свідчить про невідповідність такого критеріям правомірності рішення, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України та є підставою для визнання протиправним та скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач всупереч встановленому частиною 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування не довів правомірності оскаржуваного рішення. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Тому позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Старосамбірської міської ради про скасування рішення про визнання будинку непридатним для проживання - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення 45-ї сесії сьомого скликання Старосамбірської міської ради від 07.02.2020 №1483 про визнання будинку по АДРЕСА_1 , непридатним для проживання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старосамбірської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивачка - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Старосамбірська міська рада (82000, Львівська область, м. Старий Самбір, вул. Льва Галицького, буд. 35; )

Суддя Сидор Н.Т.