Справа № 200/11695/18-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю

20 липня 2021 р. Справа №200/11695/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо зупинення виплати пенсії за період з 01.09.2017 по 30.09.2018 та зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсії і сплати заборгованості за період з 01.09.2017 по 30.09.2018.

04.12.2018 судом прийнято рішення у даній справі, яким визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 по 30.09.2018, зобов`язано управління поновити їй нарахування та виплату пенсії і сплатити заборгованість за період з 01.09.2017 по 30.09.2018.

З виконання в примусовому порядку даного судового рішення 26.04.2019 було відкрито виконавче провадження № 59002851, яке 20.02.2020 завершено, про що повідомлено представника позивача листом держвиконавця від 15.06.2021 № 10107. У цьому листі зазначено, що завершення виконавчого провадження обумовлено тим, що згідно з листом Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 23.07.2019 № 18220/34-1/19 повідомлено, що нарахування коштів за період з 01.09.2017 по 30.09.2018 проведено у сумі 19 819,08 грн, а з жовтня 2018 року виплата пенсії проводиться позивачу щомісячно.

Не погодившись із невиплатою пенсії з 01.09.2017 по 30.09.2018 позивач звернулась до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання, оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконано відповідачем.

Відповідач проти задоволення заяви заперечував, про що вказав у поданому суду відзиві. Зазначив, що виплата пенсії здійснюється територіальними управліннями Пенсійного фонду за рахунок коштів Фонду та інших передбачених законодавством джерел. Інших фінансових можливостей для виплати коштів відповідачем немає. Потреба в коштах, в тому числі для виконання рішення у даній справі, відображена відповідачем у реєстрах, що спрямовуються до Головного Управління ПФУ в Донецькій області для виділення коштів. Пенсія за спірний період позивачу на виконання рішення суду нарахована, позивач отримує її в межах бюджетних асигнувань. Відповідач вжив всіх можливих заходів для повного виконання рішення суду. Невиконання рішення в частині виплати коштів за відсутності фінансових можливостей не є невиконанням судового рішення без поважних причин.

При розгляді даної заяви суд виходить з наступного.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Також відповідно до статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Закон не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено такий обов`язок. За змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Враховуючи встановлені обставини щодо невиконання протягом тривалого часу відповідачем рішення у справі, всупереч його обов`язковості (невиплату позивачу пенсії з 01.09.2017 по 30.09.2018, що відповідачем не заперечується), та неефективність виконавчого провадження з його примусового виконання, в суду наявні підстави для зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання рішення від 04.12.2018 у даній справі.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 2 квітня 2020 року у справі № 9901/598/19.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання рішення у справі № 200/11695/18-а за позовом за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області протягом 1 місяця з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі № 200/11695/18-а в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.09.2017 по 30.09.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик