Справа № 280/408/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Справа № 280/408/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Погомій Я.І.

представників:

позивача - Деревянка Д.В.,

відповідача - Кузнецової Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.06.2019 №23923-4907-0826 про нарахування позивачу орендної плати з фізичних осіб у сумі 271051,13 грн., складене заступником начальника управління - начальником відділу податків і зборів з юридичних осіб Олександрівського управління у м. Запоріжжі Л. Шляжко.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що строк дії договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , укладеного 12.09.2009 між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 закінчився 30.11.2015, а новий договір не укладався. На теперішній час у позивача будь-яких договірних орендних відносин з Запорізькою міською радою не існує. Більш того, споруди та інше нерухоме майно, що знаходиться на вказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , належать на праві приватної власності ТОВ «Лебедія», яке і повинно сплачувати зазначений податок, як користувач земельної ділянки. В зв`язку з чим вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.06.2019 №23923-4907-0826 протиправним, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 20.01.2021 відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначено на 18.02.2021.

04.02.2021 від відповідача надійшов відзив в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_1 , відповідно до договору оренди землі від 12.10.2009, має в користуванні земельну ділянку, надану йому Запорізькою міською радою, загальною площею 2,1508 га, за адресою: АДРЕСА_3 , про що у Державному реєстрі вчинено запис від 17.07.20018 за №101. В зв`язку з чим, позивач зобов`язаний добровільно сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Оскільки, позивачем орендна плата не була сплачена, відповідно до вимог пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України Олександрівським управлінням у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області, згідно розрахунку податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, громадянину ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сформовано податкове повідомлення - рішення №23923 - 4907-0826 від 15.06.2019 форми «Ф» на суму 271051,13 грн. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення було винесено законно та обґрунтовано, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.02.2021 від відповідача надійшло клопотання про процесуальне правонаступництво, в якому він просить суд замінити відповідача по справі №280/408/21 з Головного управління ДПС у Запорізькій області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Протокольною ухвалою від 18.02.2021 клопотання відповідача щодо процесуального правонаступництва було задоволено, в судовому засіданні оголошено перерву до 17.03.2021.

24.02.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №241030063 від 19 січня 2021 року щодо прав власності, інших речові права, іпотеки, обтяження на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 .

Протокольною ухвалою від 17.03.2021 судове засідання відкладалось до 30.03.2021.

30.03.2021, у судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Сторони під час розгляду справи, у судовому засіданні, повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 30.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

12.10.2009 між позивачем та Запорізькою міською радою укладено договір оренди землі (далі - Договір), за умовами якого Запорізька міська рада, відповідно до Рішення тридцять другої сесії п`ятого скликання від 16.04.2009 №61/100 надає, а позивач приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розташування виробничо-складського комплексу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Загальна площа земельної ділянки становить 2,1508 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 3155223,60 грн. (в цінах 2009 року). Відповідно до п. 8 Договору строк його дії закінчується 30.11.2015.

Згідно з п.п. 9-11 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 39443,52 грн. на протязі строку будівництва об`єкта, у розмірі 94656,71 грн. з дня введення об`єкту до експлуатації* (* при не виконанні будівництва в термін, визначений договором оренди землі (2 роки) плата вноситься як за об`єкт, введений до експлуатації), що складає 3 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 року. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії. Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до положень п.п. 14, 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для розташування виробничо-складського комплексу; цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі промисловості.

Зазначені відомості також відображені сторонами у розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку, грошова оцінка якої проведена на 01.01.2009, плані земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровому плані земельної ділянки (кадастровий номер :03:033:0392), акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), абрисі земельної ділянки та акті прийому-передачі земельної ділянки, що є невід`ємними частинами Договору.

Вказаний Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2009 за №89.

Рішенням Запорізької міської ради №58/87 від 07.10.2015 ОСОБА_1 продовжено право оренди на вказану земельну ділянку та зобов`язано у чотирьохмісячний термін після прийняття даного рішення із Запорізькою міською радою договір оренди землі на вказану земельну ділянку.

30.05.2018 позивач передав у приватну власність Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕБЕДІЯ» () будівлі, які належали йому на праві приватної власності та були розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Кадастровий номер земельної ділянки: :03:033:0392.

01.06.2018 за ТОВ «ЛЕБЕДІЯ» зареєстроване право власності на нерухоме майно: будівля складу літ.Б, будівля складу літ.Г, будівля складу літ.В-2, будівля складу літ.Д, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №241030063 від 19 січня 2021 року щодо прав власності, інших речові права, іпотеки, обтяження на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 .

15.06.2019 Олександрівським управлінням у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області позивачу сформовано податкове повідомлення - рішення №23923-4907-0826 форми «Ф» за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік на суму 271051,13 грн.

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Податкового кодексу України, Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно визначення, наведеного у підпункті 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин), плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Підпунктами 14.1.73, 14.1.136, 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата); плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп.269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

При цьому, згідно з пп.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Отже, земельні ділянки, що перебувають в користуванні є об`єктами оподаткування.

Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Водночас, відповідно до положень пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Ця ж норма встановлює, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до положень пунктів 288.2, 288.3 статті 288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до пункту «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно частин першої, другої статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна за змістом норма міститься й у частині третій статті 7 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У статті 31 цього ж Закону, однією з підстав для припинення договору оренди зазначено - набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. (ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі»).

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.06.2018 за ТОВ «ЛЕБЕДІЯ» зареєстроване право власності на нерухоме майно: будівля складу літ.Б, будівля складу літ.Г, будівля складу літ.В-2, будівля складу літ.Д, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, право користування земельною ділянкою під зазначеним об`єктом нерухомого майна, перейшло до іншої особи у зв`язку з набуттям нею права власності на нерухоме майно.

Припинення договору оренди з підстав набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, встановлено законом та не залежить від волі сторін, оскільки перехід права користування земельною ділянкою, на якій розміщені придбані будівлі, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, прямо передбачено Земельним кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі №802/4133/15-а (провадження №К/9901/19185/18)

Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Відтак, набуття права власності відповідно до Цивільного кодексу України пов`язано з державною реєстрацією права на нерухоме майно.

Отже, з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно за іншою особою у попереднього власника не виникає обов`язку зі сплати орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований відповідний об`єкт нерухомості, який відчужено.

Таким чином, з 01.06.2018 у позивача відсутній обов`язку зі сплати орендної плати за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 . Кадастровий номер земельної ділянки: :03:033:0392.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеною у постановах від 12.06.2018 у справі №815/5779/15 (провадження №К/9901/28024/18), від 19.06.2018 у справі №822/2696/17 (провадження №К/9901/44579/18).

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат визначені у статті 139 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2710,52 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.06.2019 №23923-4907-0826, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 271051,13 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2710,52 грн. (дві тисячі сімсот десять гривень 52 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.07.2021.

Суддя Р.В. Кисіль