Справа № 640/18661/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ № 640/18661/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., представника позивача Юрченка Д.В. (ордер серії ХВ №000030 від 12.08.2020 року), представника відповідача Тільного А.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістемтехнотрейд"

до відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сістемтехнотрейд" (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві №2 від 18.05.2020 року та №2 від 18.05.2020 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що за результатами документальної планової виїзної перевірки відповідачем складено Акт, на підставі якого складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, із змісту якого вбачається, що контролюючим органом встановлено, що ГУ ДПС у Дніпровський області сформовані облікові картки суб`єкта підприємництва №5719/04-36-21-14 від 27.08.2019 року про те, що контрагенти позивача ТОВ «Норман Трейд» та ТОВ «Блітріз» мають ознаки нереальності здійснення операцій.

Водночас, позивач заперечує проти таких висновків Акта, оскільки вищезазначені підприємства-контрагенти, на цей час та на час здійснення правових взаємовідносин з купівлі-продажу товару включені до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, перебували та перебувають на обліку та звітували у відповідних податкових інспекціях; відносно цих підприємств не порушувались позови про скасування або визнання недійсними статутних документів; на час подання цього позову вищезазначені підприємства, згідно даних ДПС України перебувають на обліку в органах доходів і зборів та не мають податкового боргу.

Крім того, позивачем зазначено про відсутність у контролюючого органу права самостійно визначати обставини та ознаки, що можуть свідчити про відсутність реального здійснення господарської діяльності, встановлювати на підставі своїх визначень факти «безтоварності» правочинів, укладених платниками податків, та застосовувати відповідні правові наслідки за такими правочинами.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.09.2020 року.

Через канцелярію суду 17.09.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Проти задоволення позовних вимог ГУ ДПС у м. Києві заперечує, з огляду на наступне.

Так, під час спірної перевірки відповідачем встановлено, що контрагенти позивача мають ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій: відсутні основні фонди (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій), у тому числі податкова звітність з податку на додану вартість за перевіряємий період з явними ознаками маніпулювання.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що в укладених між позивачем та контрагентами договорах постачання зазначені реквізити рахунків постачальників, які були відкриті після спливу декількох місяців після укладення договорів поставки, що додатково свідчить про те, що господарські операції фактично не відбувалися, а первинні документів складені з метою удаваності правочинів.

Зокрема, відповідачем зазначено, що в наданих видаткових накладних по операціях з контрагентами відсутні обов`язкові реквізити, які повинні містити первинні документи, а саме: не зазначено місце складання видаткових накладних, не зазначені прізвища та ініціали відповідальних осіб за здійснення господарської операції (видаткові накладні містять лише підписи).

Відповідач стверджує, що первинні документи з боку ТОВ «Норман Трейд» та ТОВ «Блітріз» підписані громадянином ОСОБА_1 , яким повідомлено, що не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності цих підприємств.

Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

У підготовче засідання 23.09.2020 року прибули представники сторін.

Представником позивача заявлено клопотання про витребування у відповідача протоколу допиту директора контрагентів у спірних господарських операціях.

Судом зобов`язано відповідача надати свою правову позицію щодо клопотання, заявленого позивачем, та у разі наявності зазначених позивачем протоколів надати їх копії суду, в зв`язку із чим, відкладено підготовче засідання на 30.11.2020 року.

У підготовче засідання 30.11.2020 року прибув представник відповідача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання позивачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Представником відповідача заявлено клопотання про відкладення підготовчого засідання з огляду на необхідність більшого часу для подання витребуваних судом документів.

Судом клопотання представника відповідача, з урахування неявки представника позивача, задоволено, відкладено підготовче засідання до 28.01.2021 року.

Через канцелярію суду 14.12.2020 року представником відповідача подані додаткові пояснення.

Відповідачем зазначено, що в ході спірної перевірки направлено запит від 17.02.2020 року №99467/26-15-05-02-03 та №9947/7/26-15-05-02-03 до оперативного управління ГУ ДФС у Дніпровській області щодо надання інформації по контрагентах позивача.

В свою чергу, листом від 11.03.2020 року №76/7/04-97-03-13-06 оперативним управлінням ГУ ДФС у Дніпропетровській області надіслано пояснення ОСОБА_1 від 12.08.2019 року, які використані в подальшому під час перевірки та долучені до матеріалів перевірки.

Також, відповідач звертає увагу, що в Акті перевірки від 24.03.2020 року №223/26-15-05-02-03/41588054 в результаті механічної помилки зазначено пояснення як «протокол допиту свідка від 02.08.2018».

У підготовче засідання 28.01.2021 року прибули представники сторін.

Заслухавши сторін, судом протокольною ухвалою витребувано у відповідача додаткові докази, а саме оригінал пояснень громадянина ОСОБА_1 від 12.08.2019 року щодо непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Норман Трейд» та ТОВ «Блітіз», належним чином засвідчену копію переписки із ГУ ДФС у Дніпропетровській області, та ухвалено про відкладення підготовчого засідання до 03.03.2021 року.

Через канцелярію суду 10.02.2021 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання 03.03.2021 року прибули представники сторін.

Судом зобов`язано відповідача надати письмові пояснення щодо неналежного виконання протокольної ували суду від 28.01.2021 року, додаткові докази, з огляду на що відкладено підготовче засідання на 22.03.2021 року.

Через канцелярію суду 09.03.2021 року представником відповідача подані пояснення та витребувані судом докази.

Відповідно до змісту пояснень відповідача, станом на 09.03.2021 року від ГУ ДФС у Дніпропетровській області оригінал пояснень ОСОБА_1 щодо непричетності до реєстрації та ведення господарсько-фінансової діяльності контрагентів позивача не надходив.

У підготовче засідання 22.03.2021 року прибули представники сторін.

Представником відповідача заявлено клопотання про допит в якості свідка громадянина ОСОБА_1 , проти якого позивач заперечує.

Вирішуючи заявлене клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки у матеріалах справи наявні пояснення громадянина ОСОБА_1 у письмовому виді, які бралися податковим органом під час спірної перевірки.

Судом поставлено на обговорення питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, проти чого присутні у засіданні представники сторін не заперечують.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2021 року закрито підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.04.2021 року.

Відповідно до Довідки від 15.04.2020 року у зв`язку із перебуванням судді Маруліної Л.О. на лікарняному, справу №640/18661/20 знято з розгляду, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Про дату та час наступного судового засідання - 17.06.2021 року, сторони повідомленні у встановленому Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

У судове засідання 17.06.2021 року прибули представники сторін.

Судом поставлено на вирішення питання про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі з Головного управління ДПС у м. Києві та відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять в разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого орган виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якою приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

На виконання Указу Президента України від 08.11.2019 року №837 "Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави" Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 року прийнято постанову №893 "Про деякі питання територіальних органів ДПС", відповідно до якої територіальні органи ДПС перестануть існувати як юридичні особи публічного права.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 "Про деякі питання територіальних органів ДПС", з урахуванням вимог Закону України від 30.09.2020 року №3166-VІ "Про центральні органи виконавчої влади" (зі змінами), Положенням про Державну податкову служб) України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.3019 року №227 (зі змінами), наказу ДПС України від 30.09.2020 року №529 "Про утворення територіальних органів ДПС", ДПС України наказом від 12.11.2020 року №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у м. Києві.

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються визначено Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у місті Києві, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленою підрозділу ДПС України, та є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС у м. Києві ().

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 року №755 "Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України проведено державну реєстрацію відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Отже, на теперішній час функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києві, перейшли до його правонаступника - відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДПОУ ВП:44116011).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку замінити відповідача на правонаступника.

На стадії судових дебатів судом оголошено перерву до 05.07.2021 року.

У судове засідання 05.07.2021 року прибули представники сторін.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 05.07.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Сістемтехнотрейд» () складено Акт від 24.03.2020 року №223/26-15-05-02-03/41588054 (далі також - Акт перевірки), за висновками якого Головним управлінням ДПС у м. Києві встановлено наступні порушення ТОВ «Сістемтехнотрейд»:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України та пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, в результаті чого занижено/податок на прибуток на загальну суму 2 244 866 грн., в т.ч. за І - III квартали 2019 на 2 244 866 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 Податкового кодексу України та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, 2 078 579 грн., в т.ч. за травень 2019 - на 408 101 грн., за червень 2019 - 844228 грн., за липень 2019 - на 826 250 грн.;

- статті 51, пункту 70.16 статті 70, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами, в результаті чого встановлено не відображення доходів нарахованих (сплачених) фізичним особам-підприємцям за ознакою доходу « 157 - дохід, виплачений самозайнятій особі» за II, III, IV квартал 2018 року та I, II, III квартал 2019 року;

- підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.4.1 пункту 168.4 статті 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, пункту 57.1 пункту 57.3 статті 57, пункту 54.2 статті 54, пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 900,00 грн;

- підпункту 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 1.6. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, пункту 57.1 статті 57, пункту 54.2 статті 54, пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо своєчасності перерахування військового збору до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 75,00 грн.;

- частини восьмої статті 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та пункту 6 частини третьої розділу IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, в результаті чого встановлено порушення порядку сплати єдиного соціального внеску за 04.06.2018 року.

На підставі Акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесені податкове повідомлення - рішення від 18.05.2020 року №2, яким збільшено суму податкового зобов`язання за платежем на додану вартість на суму 2 078 579 грн., та застосовані штрафні санкції на суму 1 039 290 грн., та податкове повідомлення - рішення від 18.05.2020 року №2, яким збільшено суму податкового зобов`язання за податковим на прибуток на суму 2 244 866 грн., та застосовані штрафні санкції на суму 561 217 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, додаткові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип законності вимагає, щоб органи державної влади мали повноваження на вчинення певних дій та в подальшому діяли виключно в межах тих повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України), у поєднанні з принципом законності вимагає, щоб такі дії органів державної влади були ще й правовими.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим, згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 75.1, абзацами 1, 2, 5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1. 2 статті 75 ПК України Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з абзацом 1 пункту 86.3. статті 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Пунктами 86.8. та 86.10. статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Суд зазначає, що позивачем не ставиться під сумнів дотримання відповідачем процедури проведення документальної планової виїзної перевірки та оформлення її результатів.

Щодо суті встановлених відповідачем порушень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із змістом Акта перевірки, в перевіряємому періоді з 11.09.2017 року по 30.09.2019 року ТОВ «Сістемтехнотрейд» документально оформлено операції з СГД-постачальника ТОВ «Норман Трейд» () та ТОВ «Блітріз» ( ).

Контролюючим органом встановлено, що обидва контрагента зареєстровані Виконавчим комітетом Сумської міської ради 07.11.2018 року; перебувають на обліку в ГУ ДПС у Сумській області; вид діяльності 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; засновником, директором та головним бухгалтером підприємства є ОСОБА_1 ; інформація щодо наявності основних засобів відсутня, фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва за І півріччя та за ІІІ квартали 2019 року (період взаємовідносин між ТОВ «Сістемтехнотрейд» та ТОВ «Норманд Трейд») до органів ДПС останніми не подавалися, що, на переконання контролюючого органу, свідчить про відсутність основних фондів та необоротних активів; інформація про кількість працюючих також відсутня у зв`язку із неподанням відповідної звітності до органів ДПС; свідоцтва платника податку є діючими.

Згідно з Актом перевірки, відповідач дійшов висновку, що контрагенти позивача мають ознаки нереальності здійснення операцій зокрема, у зв`язку з сформованою о/у 2-го оперативного відділу ГУ ДФС у Дніпропетровській області облікової картки суб`єкта фіктивного підприємництва від 27.08.2019 року №5719/04-36-21-14 та від 27.08.2019 року №5719/04-36-21-14, у зв`язку з тим, що ТОВ «Блітріз» та ТОВ «Норман Трейд» відповідно зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичною особою з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру продавати фінансово-господарську діяльність або реалізувати повноваження.

Суд зазначає, що разом із клопотанням від 10.02.2021 року про долучення доказів, відповідачем надано зазначені облікової картки суб`єкта фіктивного підприємництва, згідно з яких вбачається, що щодо ТОВ «Норманд Трейд» () ГУ ДФС у Дніпропетровській області не встановлено жодної з ознак фіктивності, перелічених в обліковій картці, в той час як наявна лише інформація про внесення даних, тобто, створення облікової картки 28.08.2019 року.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати обґрунтованими посилання відповідача у Акті перевірки на вказану облікову картку, складену відносно ТОВ «Норманд Трейд», оскільки жодних відомостей про ознаки фіктивності цього підприємства остання не містить.

Щодо ТОВ «Блітріз» () ГУ ДФС у Дніпропетровській області в встановлено таку ознаку фіктивності, як «зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників», дата встановлення якої визначено 12.08.2019 року.

В ході судового розгляду відповідачем зазначено, що зазначено ознаку фіктивності встановлено 12.08.2019 року у зв`язку із отриманням ГУ ДФС у Дніпропетровські області пояснень громадянина ОСОБА_1 , в яких останнім зазначено про непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Блітріз».

Згідно з частинами першою - третьою статті 73 кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року № 395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року за № 607/23139, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами.

Так, згідно з пунктом 1.8 розділу І цього Порядку, в акті (довідці) документальної перевірки, розрахунках та інших матеріалах не допускаються різного роду виправлення цифрових показників, дат та інших даних.

В Акті перевірки в обґрунтування наявності ознак фіктивності у контрагентів позивача контролюючий орган посилається на «протокол допиту свідка від 02.08.2018 року», а не на «пояснення громадянина ОСОБА_1 від 12.08.2019 року», водночас, просить суд вважати допущеною механічну помилку у Акті перевірки, а саме помилково зазначеним «протокол допиту свідка від 02.08.2018 року» замість «пояснення громадянина ОСОБА_1 від 12.08.2019 року».

Разом з тим, дослідивши копію ксерокопії пояснень громадянина ОСОБА_1 , наданих відповідачем разом із клопотанням від 10.02.2021 року про долучення доказів, встановлено відсутність посилань, на якій підставі та в межах якої перевірки, або ж кримінального провадження, громадянином ОСОБА_1 надаються пояснення начальнику оперативного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Таким чином, судом не враховує надані представником відповідача пояснення громадянина ОСОБА_1 , оскільки такі протоколи за своїм змістом не є протоколами допиту свідків в розумінні процесуального законодавства, а тому відповідно не визнаються судом належними доказами у даній справі.

Крім того, абзацом 2 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції заборонено посилання на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, посилання контролюючого органу на пояснення громадянина ОСОБА_1 та податкову інформацію, а саме на наявні в інформаційно - аналітичних базах відносно ТОВ «Норманд Трейд» та ТОВ «Блітріз» облікові картки суб`єкта фіктивного підприємництва від 27.08.2019 року №5719/04-36-21-14 як ознаки нереальності фінансово-господарських операцій між позивачем та контрагентами є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Щодо посилань контролюючого органу на такі ознаки нереальності здійснення операцій між позивачем та контрагентами, як відсутність руху активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутності фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення здекларованих господарських операцій, а саме6 відсутності основних фондів (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій), у тому числі: податкова звітність з податку на додану вартість за перевіряємий період з явними ознаками маніпулювання, а фінансово-господарська діяльність контрагентів позивача здійснювалася поза межами правового поля без мети досягнення економічних і соціальних результатів по одержанню прибутку, суд зазначає наступне.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Аналогічну позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 року у справі 820/4428/17.

В Акті перевірки зазначено, що відповідно до інформації, що міститься у ІБ «Єдиний державний реєстр судових рішень» ТОВ «Блітріз» та ТОВ «Норман Трейд» є фігурантами у кримінальних провадженнях, відкритих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 205 Кримінального кодексу України, проте жодного номеру кримінального провадження або судової справи Акт перевірки не містить.

Зокрема, суд зауважує, що Законом України від 18.09.2019 року № 101-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» внесені зміни у Кримінальний кодекс України шляхом, зокрема, виключення статті 205.

Так, в ухвалі від 23.06.2021 року у справі № 160/3364/19, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ураховуючи аналіз кримінальної складової усіченого складу злочину, передбаченого статтею 205 КК України, злочин фіктивного підприємництва вважається закінченим у момент реєстрації/перереєстрації юридичної особи, що не має нічого спільного з господарською діяльністю такої юридичної особи, зокрема підписанням первинних документів і сплатою податків.

Отже, посилання відповідача на фігурування контрагентів позивача у кримінальних провадженнях, відкритих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 205 Кримінального кодексу України, зокрема, номера яких у Акті перевірки не вказано, як на підтвердження нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами, є безпідставними та не обґрунтованими.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, що в укладених між позивачем та контрагентами договорах постачання зазначені реквізити рахунків постачальників, які були відкриті після спливу декількох місяців після укладення договорів поставки, що додатково свідчить про те, що господарські операції фактично не відбувалися, а первинні документів складені з метою удаваності правочинів, що встановлено контролюючим органом з АІС «Податковий блок», суд зазначає наступне.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 811/2154/13-а зазначено, що будь - яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Крім того, у суду відсутні підстави брати до уваги, перевіряти та оцінювати зазначені відповідачем доводи з тих підстав, що твердження викладені у відзиві не знайшли свого відображення в Акті перевірки.

Щодо висновків в Акті перевірки, що первинні документи з боку ТОВ «Норман Трейд» та ТОВ «Блітріз» підписані громадянином ОСОБА_1 , яким заперечується участь у створенні та діяльності контрагентів позивача, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними уповноваженими особами, які посвідчують факт придбання творів, послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним, суд зазначає наступне.

Разом з тим, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що як на час здійснення позивачем та контрагентами господарських операцій, так і на день розгляду справи керівником ТОВ «Норман Трейд» () та ТОВ «Блітріз» () є ОСОБА_1 , з огляду на що, у суду відсутні підстави вважати доводи відповідача обґрунтованими.

Суд зауважує, що не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 від 12.08.2019 року, на які посилається відповідач, як належний та достовірний доказ з підстав, викладених судом вище.

Зокрема, відповідачем зазначено, що в наданих видаткових накладних по операціях з контрагентами відсутні обов`язкові реквізити, які повинні містити первинні документи, а саме: не зазначено місце складання видаткових накладних, не зазначені прізвища та ініціали відповідальних осіб за здійснення господарської операції (видаткові накладні містять лише підписи).

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент здійснення господарський операцій між позивачем та контрагентами) (далі також - Закон №996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» ( 852-15 ), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зауважує, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних висновується, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши подані позивачем суду та до перевірки копії видаткових накладних, судом встановлено наявність підпису уповноваженої особи ТОВ «Норман Трейд» () та ТОВ «Блітріз» (), скріпленою відбитком печатки контрагентів позивача та без зазначення посади, що не є обов`язковою вимогою згідно частини другої статті 9 Закону №996.

Таким чином, у суду відсутні вважати доводи відповідача в цій частині такими, що доводять нереальність фінансово-господарських операцій за результатами складання зазначених видаткових накладних, а не зазначення посади уповноваженої особи на підпис видаткових накладних не свідчить про віднесення цих документів до таких, що не містять ознак документів первинного обліку.

Так, у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податків належно оформленої податкової накладної. Отже, коли на момент перевірки платника податку, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, відповідають сумам у податкових накладних, податковий кредит покупця вважається підтвердженим податковими накладними, за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка видала податкову накладну, містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, доту здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість.

Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного надання послуг вказує, що ТОВ «Сістемтехнотрейд» здійснювало витрати на придбання у ТОВ «Блітріз» та ТОВ «Норман Трейд» товару, згідно із умовами Специфікацій до Договорів постачання від 07.03.2019 року №070319-1та від 03.04.2019 року №030419-2; разом з тим, відповідачем не доведено, що спірні господарські операції є нереальними, не відповідають дійсному економічному змісту та не підтверджуються необхідними документами. Доказів підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати обґрунтованими висновки Акту перевірки щодо не підтвердження здійснення господарської операції з постачання у перевіряємий контролюючим органом період.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 201. 1 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Верховним Судом у своїй постанові від 13.03.2018 року у справі № 809/1062/17 зроблено висновок про обґрунтованість відхилення доводів контролюючого органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій позивача, зважаючи на те, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях, які в свою чергу базуються на узагальненій податковій інформації без дослідження первинних документів позивача. При цьому, можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких, сформовано позивачем податковий кредит.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 року у справі № 2а-102/09/0770 дійшов висновку, що порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту лише за встановленого факту сприяння останнім першому в ухиленні від виконання податкового обов`язку або факту їхніх сумісних дій по створенню схеми незаконної мінімізації податкових зобов`язань.

Інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначення об`єкту оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ТОВ «Норман Трейд» та ТОВ «»Блітріз» відповідачем суду не надано, як і не зазначено про причини неможливості їх надання.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення від 22.06.2020 року №939, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 21 020, 00 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС України в особі Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь ТОВ «Сістемтехнотрейд».

Керуючись статтями 6, 9, 12, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістемтехнотрейд" задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №2.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №2 від 18.05.2020 р.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістемтехнотрейд" суму сплаченого судового збору у розмірі 21 020,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сістемтехнотрейд" (, адреса: 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевич, 12, офіс 177);

Відповідач: відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне судове рішення складено 19.07.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна