Справа № 420/11990/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши заяву Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області про забезпечення позову в адміністративній справі №420/11990/21, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області до Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, в якому позивач просить суд:

- встановити відсутність з 18.11.2020 року у Ширяївської селищної ради ліквідованого Ширяївського району Одеської області повноважень (компетенції) щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності Олександрівського старостинського округу, який увійшов до складу Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області;

- визнати протиправними дії Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області щодо розпорядження після 18.11.2020 року земельними ділянками Олександрівського старостинського округу Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області;

- зобов`язати Ширяївську селищну раду Ширяївського району Одеської області передати Долинській сільській раді Ананьївського району Одеської області земельні ділянки комунальної власності, що входять до складу Олександрівського старостинського округу;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області №199-VІІІ від 19.03.2021 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області №75-VIII від 19.02.2021 року.

19.07.2021 року від Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якій позивач просить суд:

- зупинити дію рішення Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області №199-VIIІ від 19.03.2021 року;

- зупинити дію рішення Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області №75-VIII від 19.02.2021 року;

- заборонити усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення будь-яких речових прав на земельні ділянки із кадастровими номерами: :01:001:0466, :01:001:0462, :01:001:0464, :01:001:0465, :01:001:0467, :01:001:0463, :01:001:0478, :01:001:0476, :01:001:0477, :01:001:0479, :01:001:0480, :01:001:0481, :01:001:0482, :01:001:0483, :01:001:0484, :01:001:0485, :01:001:0486, :01:001:0487, :01:001:0488, :01:001:0489, :01:001:0490, :01:001:0491, :01:001:0492, :01:001:0493, :01:001:0494, :01:001:0495, :01:001:0474;

- заборонити Ширяївській селищній раді Ширяївського району Одеської області приймати рішення (або будь-які інші правові акти), направлені на розпорядження земельними ділянками комунальної власності, окрім рішень про передачу Долинській сільській раді Ананьївського району Одеської області земельних ділянок комунальної власності, що входять до складу Олександрівського старостинського округу.

В обґрунтування заяви повивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до ускладнення чи унеможливить відновлення ним свого порушеного права після ухвалення судового рішення у справі, так як існує велика ймовірність вчинення подальших реєстраційних дій з боку осіб, які набули право власності на земельні ділянки, зокрема: перехід права власності на них, реєстрація прав користування на іншу особу, зміна цільового призначення та інше.

Вирішуючи питання про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах адміністративної справи та керуючись законом.

Відповідно до ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 8 частини 1 ст. 4 КАС України позивач визначений, як особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

При цьому, виходячи з наведених положень КАС України, суд вважає, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у тих категоріях адміністративних справ, в яких особа звертається до суду за захистом порушених чи оспорюваних прав, свобод та інтересів протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, та при цьому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист цих прав (інтересів), або коли ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є очевидними.

Разом з тим статтею 4 (у тому ж пункті 8 частини 1) КАС України позивачем визначається також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

При цьому згідно положень частини 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Право на звернення суб`єкта владних повноважень до фізичних осіб (громадян України, іноземців чи осіб без громадянства), громадських об`єднань, юридичних осіб, які не є суб`єктами владним повноважень, також визначено положеннями частин 2 та 5 ст. 46 КАС України.

Кодексом адміністративного судочинства України (п. 3 частини 1 ст. 19 КАС України) визначено також можливість суб`єктів владних повноважень звернутися до адміністративного суду з позовом у спорах міх суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

При цьому, як зазначено Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області в адміністративному позові та вбачається зі змісту заявлених нею позовних вимог, зазначений орган місцевого самоврядування звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом саме в порядку п. 3 ч. 1 ст. 19 КАС України до відповідача - Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, як іншого суб`єкта вданих повноважень.

За таких умов суд доходить висновку, що звернення позивача до суду було обумовлено реалізацією його владних повноважень (власної компетенції), а тому до такої категорії адміністративних спорів не можуть застосовуватися положення про забезпечення адміністративного позову, як інституту захисту прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення у справі.

Також суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У частині 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд зазначає, що положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення адміністративного позову мають застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Позивач в поданій ним заяві про вжиття заходів забезпечення позову просить суд зупинити дію рішень Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області №199-VIII від 19.03.2021 року та №75-VIII від 19.02.2021 року, якими, зокрема, було затверджено проекти землеустрою земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0466, :01:001:0462, :01:001:0464, :01:001:0465, :01:001:0467, :01:001:0463, :01:001:0478, :01:001:0476, :01:001:0477, :01:001:0479, :01:001:0480, :01:001:0481, :01:001:0482, :01:001:0483, :01:001:0484, :01:001:0485, :01:001:0486, :01:001:0487, :01:001:0488, :01:001:0489, :01:001:0490, :01:001:0491, :01:001:0492, :01:001:0493, :01:001:0494, :01:001:0495, :01:001:0474 та передано такі земельні ділянки безоплатно у власність громадянам.

При цьому з наданих до суду документів, а саме витягів з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що станом на момент звернення позивача до суду з позовом вищезазначені земельні ділянки вже перебувають у власності фізичних осіб.

За таких умов, суд доходить висновку що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин №199-VIII від 19.03.2021 року та №75-VIII від 19.02.2021 року, вичерпали свою дію після їх реалізації, а тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не призведе до забезпечення його прав та інтересів.

Крім того, суд зауважує, що забезпечення позову шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", вчиняти будь-які реєстраційні дії, направлені на підтвердження факту набуття, зміни, виникнення, припинення будь-яких речових прав на земельні ділянки із кадастровими номерами: :01:001:0466, :01:001:0462, :01:001:0464, :01:001:0465, :01:001:0467, :01:001:0463, :01:001:0478, :01:001:0476, :01:001:0477, :01:001:0479, :01:001:0480, :01:001:0481, :01:001:0482, :01:001:0483, :01:001:0484, :01:001:0485, :01:001:0486, :01:001:0487, :01:001:0488, :01:001:0489, :01:001:0490, :01:001:0491, :01:001:0492, :01:001:0493, :01:001:0494, :01:001:0495, :01:001:0474 фактично призведе до втручання у право власності фізичних осіб на вільне володіння та розпорядження їх майном, та не може бути визнаний судом прийнятним та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони Ширяївській селищній раді Ширяївського району Одеської області приймати рішення (або будь-які інші правові акти), направлені на розпорядження земельними ділянками комунальної власності, окрім рішень про передачу Долинській сільській раді Ананьївського району Одеської області земельних ділянок комунальної власності, що входять до складу Олександрівського старостинського округу, суд зауважує наступне.

Так мотиви, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову, не свідчать про реальний характер загрози правам чи інтересам позивача до ухвалення рішення по суті спору, і ґрунтуються виключно на припущеннях заявника без підтвердження того, що такі наслідки фактично настануть, а дії, про які він вказує, будуть вчинені. Міркування Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області стосовно того, яким чином відповідач може діяти у майбутньому в контексті визначення права власності земельних ділянок, фактично є припущеннями, а не конкретними фактами, на основі яких суд може аналізувати ситуацію.

Щодо посилання позивача щодо очевидної протиправності оскаржуваного рішень та вчинених дій відповідачем суд зауважує, що зазначені обставини можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті заявлених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою, недоведеною належними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області про забезпечення позову в адміністративній справі №420/11990/21 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.