Справа № 760/27699/19
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1346/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора капрала поліції 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Залозни А.І. про скасування постанови,-

встановив:

Позивач, через свого представника адвоката Висоцького М.В., звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати дії інспектора капрала поліції 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Залозни А.І. щодо складання постанови незаконними та скасувати постанову серії ЕАК № 1558832 від 26.09.2019 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник позивача в обґрунтування позову зазначив, що відповідачем була винесена оскаржувана постанова, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, у зв`язку із нібито порушення нею п. 8.7.3. е ПДР.

Встановлені відповідачем у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України не відповідають дійсності. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Таким чином, враховуючи, що позивач правил дорожнього руху не порушувала, враховуючи відсутність будь-яких підстав притягнення її до адміністративної відповідальності, позивач звернулась до суду з позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

08.11.2019 від представника відповідача за допомогою засобів поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, до відзиву були додані матеріали відеофіксація правопорушення з нагрудної камери поліцейського.

21.11.2019 від представника позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що запис з відеокамери поліцейського не може бути належним доказом вини позивача, оскільки містить лише процес складання постанови відповідачем та не відображає порушень ПДР позивачем.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2019 у задоволенні клопотання представника позивача Висоцького Маркіяна Васильовича про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у даній адміністративній справі відмовлено.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 26.09.2019 відповідачем винесена постанова відносно позивача серії ЕАК № 1558832 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

За змістом постанови 26.09.2019 о 09 год. 35 хв. позивач у м. Києві по вул. Михайла Грушевського, 35, керуючи транспортним засобом «LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE», номерний знак НОМЕР_1 , здійснила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора з лівого ряду та порушив п. 8.7.3 е ПДР та була притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій було надано відеозапис з місця події.

Оцінюючи надані докази, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17, суд вважає, що відеозапис не є допустимим доказом.

У статті 283 КУпАП встановлено вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідачем був наданий відеозапис нагрудної камери поліцейського, проте в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП в постанові серії ЕАК № 1558832 від 26.09.2019 відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис.

За таких обставин з урахуванням приписів ч.1 ст.74 КАС України суд приходить до висновку, що наданий відповідачем відеозапис є недопустимим доказом і не бере його до уваги.

Більше того, даний відеозапис також не може вважатись належним доказом у розумінні ст. 73 КАС України, оскільки не містить моменту правопорушення, інкримінованого позивачу, а здійснювався вже після зупинки його транспортного засобу відповідачем, тому суд його не бере до уваги.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , що є підставою для скасування постанови ЕАК № 1558832 від 26.09.2019.

Разом з тим, в прохальній частині позивач просить визнати дії відповідача незаконними, однак суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання дій інспектора незаконними щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не надано доказів неправомірності таких дій.

Крім того, позивач зі скаргою на дії інспектора не звертався, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст.222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч.3 ст. 122 КУпАП України, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 69, 71, 77, 139, 162, 243-246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора капрала поліції 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Залозни А.І. про скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1558832 від 26.09.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення зач.2 ст.122 КУпАП, за результатами розгляду якої 26.09.2019 інспектором капралом поліції 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Залозною А.І. винесена постанова ЕАК № 1558832 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. - закрити.

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко