Справа № 380/7855/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7855/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участі секретаря судового засідання - Липитчука Я.І.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Маркіної Л.Г., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною і скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР Департаменту ДВС МЮ України, відповідач) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. від 11.05.2021 ВП № 64834167 про закінчення виконавчого провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2021 ВП № 64834167 винесена відповідачем передчасно, оскільки державним виконавцем не перевірено фактичного виконання рішення суду. Позивач наголошував, що виконавче провадження завершено без з`ясування того факту, в якому розмірі військовою прокуратурою Західного регіону України виплачено ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку з здаванням крові як донором та яким чином така сума розрахована. Відтак, на переконання позивача, обставин, які б зумовлювали закінчення виконавчого провадження на момент винесення оскаржуваної постанови не існувало. На підставі наведеного, позивач вважає оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2021 ВП №64834167 протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою судді від 21.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

01.06.2021 (вх. №6692ел.) на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження ВП №64834167.

22.06.2020 (вх. №44693ел.) на електронну адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позов. Зазначила, що у державного виконавця відсутні повноваження щодо перевірки правильності розрахунку компенсації позивачу за невикористані дні щорічних відпусток при звільненні. Крім того, наголосила, що на адресу державного виконавця від боржника надійшли платіжні доручення №№ 320, 321 від 02.04.2021 та акт виконаних послуг від 30.04.2021, з яких в сукупності вбачається, що Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону повністю виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду згідно виконавчого листа від 25.02.2021 № 1.380.2019.005781. Враховуючи наведене, оскільки рішення суду фактично виконано, державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64834167 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Відтак, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 1.380.2019.005781 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність військової прокуратури Західного регіону України щодо ненадання ОСОБА_1 у зв`язку із здаванням крові як донором 1 (одного) додаткового дня відпочинку із збереженням середнього заробітку, який за його бажанням не приєднаний до щорічної основної відпустки за 2018 рік; визнано протиправною бездіяльність військової прокуратури Західного регіону України щодо непроведення з ОСОБА_1 повного розрахунку 09.08.2019 на день виключення зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України; визнано протиправною бездіяльність військової прокуратури Західного регіону України щодо ненарахування і не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації при звільненні з військової служби за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором; зобов`язано військову прокуратуру Західного регіону України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.11.2020 вказане рішення набрало законної сили згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, якою скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

25.02.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 1.380.2019.005781 про зобов`язання військової прокуратури Західного регіону України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором.

На підставі вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Торбинською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2021 ВП № 64834167, якою було зобов`язано військову прокуратуру Західного регіону України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором у строк 10 робочих днів.

Вказана постанова скерована на адресу військової прокуратури Західного регіону України супровідним листом від 15.03.2021.

Судом встановлено, що з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 1.380.2019.005781 Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону (до перейменування - військова прокуратура Західного регіону України) скерувала на адресу державного виконавця лист про виконання рішення суду в повному обсязі. Разом з даним листом було скеровано копію платіжного доручення № 320 від 02.04.2021, копію платіжного доручення № 321 від 02.04.2021, а також копію акту виконаних послуг від 30.04.2021 № б/н.

На підставі вказаного листа та доданих до нього документів, 11.05.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Торбинською О.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64834167 у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись із вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та іншими нормативно - правовими актами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч. 2 ст. 18 цього Закону).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з ч.1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених п.п. 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч. 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2021 ВП № 64834167 була винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. у зв`язку з нібито повним виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 1.380.2019.005781, що підтверджується листом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та доданими до нього копіями платіжних доручень № 320 та № 321 від 02.04.2021, та копією акту виконаних послуг від 30.04.2021 № б/н.

Так, боржник у вказаному листі зазначав про фактичне виконання в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 1.380.2019.005781 та просив виконавче провадження ВП № 64834167 закрити.

Суд приймає до уваги вказані платіжні доручення та акт боржника на підтвердження виконання рішення суду, однак, вважає їх недостатніми для висновку про виконання рішення суду в повному обсязі.

Так, як вже було зазначено вище, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 № 1.380.2019.005781 було зобов`язано військову прокуратуру Західного регіону України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором.

Таким чином, першочергово боржнику слід було провести розрахунок такої компенсації.

Водночас, зі змісту платіжного доручення № 321 від 02.04.2021 випливає, що платник - Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону - перерахував ОСОБА_1 334734,32 грн. грошового забезпечення згідно постанови ВП № 64834167 та ВП № 64834114.

Крім того, зі змісту платіжного доручення № 320 від 02.04.2021 випливає, що платник - Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону - перерахував 2677,88 грн. за послуги за пересилання поштового переказу згідно договору від 30.03.2021, без ПДВ.

Крім того, зі змісту акта від 30.03.2021 № б/н вбачається, що Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону (замовник) та АТ «Укрпошта» (виконавець) склали цей акт про те, що виконавцем протягом квітні 2021 року були надані послуги з приймання та пересилання поштових переказів на загальну суму 337412,19 грн., з них сума переказів 334734,32 грн., сума плати за послуги 2677,87 грн.

Жодних документів, які б свідчили про те, в якому розмірі та на підставі яких вихідних даних чи на підставі яких документів було проведено ОСОБА_1 розрахунок грошової компенсації при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором відповідачем суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що зі змісту наданої копії платіжного доручення № 321 від 02.04.2021 випливає, що Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону перераховано суму одразу по двох виконавчих провадженнях - ВП № 64834167 та ВП № 64834114.

А отже, на думку суду, не представляється можливим виокремити зобов`язання по кожному виконавчому провадженні, і, як наслідок, перевірити правомірність нарахування сум, та, відповідно, повноту виконання рішення суду.

Судом не беруться до уваги твердження представника відповідача про те, що державний виконавець позбавлений права на перевірку правильності розрахунку компенсації позивачу за невикористані дні щорічних відпусток при звільненні, оскільки згідно ст.ст. 39, 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний перевірити фактичне і повне виконання рішення боржником.

Натомість, доказів того, в який спосіб державним виконавцем перевірявся факт виконання рішення суду, в матеріалах справи немає.

Таким чином, підсумовуючи все вище вказане, суд вважає, що наведені відповідачем у оскаржуваній постанові заходи, що було вчинені на виконання рішення суду, є недостатніми для повного його виконання.

Звідси, закінчення виконавчого провадження ВП № 64834167 є передчасним.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідачем передчасно, без перевірки фактичного і повного виконання рішення суду від 11.08.2020 у справі № 1.380.2019.005781, відтак, не відповідає критеріям, встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України, що вказує на її протиправність.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав і не довів наявності підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2021 ВП № 64834167.

Відтак, оскаржувана постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тобто, скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження є підставою для поновлення виконавчого провадження шляхом винесення державним виконавцем постанови про відновлення виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача.

Щодо витрат на правову допомогу, то такі позивачем до стягнення не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2021 ВП № 64834167.

Судові витрати в цій справі стягненню не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2021.

Суддя Потабенко В.А.