Справа № 120/4182/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 липня 2021 р. Справа № 120/4182/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (іден. номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до: Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про: визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Тому, з метою нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.05.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Також даною ухвалою витребувано у Центрального архіву Національної гвардії України (вул. Є. Коновальця, 38, м. Київ, 01133) інформацію щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

02.06.2021 стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що останній заперечує проти задоволення позову. Зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 11.03.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_2 позивача виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

15.04.2021 на адресу військової частини НОМЕР_2 надійшов запит ОСОБА_1 в якому останній просить виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Відповідь на запит була надана 20.04.2021 №50/08/33-972 у встановлений Законом термін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Згідно з пунктом 3 Постанови № 1013: "Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015. з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078".

Отже, вказаною постановою Урядом фактично запропоновано в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати заново обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.

Тобто, Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.

На виконання вимог пункту 3 Постанови № 1013 та відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 04.02.2016 №Р-5 «Про підвищення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України» в січні 2016 року військовослужбовцям Національної гвардії України, в тому числі військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , здійснено нарахування та виплату додаткових видів грошового забезпечення з грудня 2015 року у підвищеному розмірі.

Відтак для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку № 1078, як базовий місяць (місяць підвищення) враховується січень 2016 року, що передбачено абзацом другим пункту 3 Постанови № 1013.

Питання щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-ХІІ, покладається на відповідача, а тому, вимога Позивача є невмотивована, щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_2 здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року», оскільки суд не має права перебирати на себе повноваження органів державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питання, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, суд уповноважений лише встановити право позивача на отримання індексації грошового забезпечення.

Зазначене вище кореспондується із правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.

Крім того, питання визначення базового місяця для індексації знаходиться в залежності від таких показників, як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розмір коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків.

Також термін "базовий місяць" не містить законодавчого закріплення ні в Законі № 1282-ХІІ, ні в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Крім того, відповідач вказує, що для встановлення повних та всебічних обставин справи 20.04.2021 за вих. №50/08/33- 976 ним було зроблено запит до Центрального архівного відділу ГУ НГУ з проханням надати копії особистих карток на грошове забезпечення Позивача за 2016-2017 роки.

15.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення із копією особистої картки на грошове забезпечення №336 на 1арк. Вказано, що згідно наданих копій вбачається, що в січні 2016 року було підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям НГУ згідно розпорядження ГУ НГУ від 04.02.2016 року № Р-5.

Січень 2016 року був базовим місяцем для нарахування індексації в 2016 році. Індексація нараховувалася згідно коефіцієнтів індексації грошового забезпечення в 2016 році з червня по грудень 2016 року. Червень-листопад 2016 року коефіцієнт індексації - 4,1 сума індексації - 59,45 грн., грудень коефіцієнт індексації - 8,4 сума індексації - 134,40 грн. Таким чином Позивачу у 2016 році нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у повному розмірі.

Індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по лютий 2018 року здійснювалась у відповідності до п. 6 ПКМУ від 17.07.2003 № 1078 в межах фінансових ресурсів бюджету. Видатки на виплату індексації не передбачались.

Інших заяв та клопотань на адресу суду не надходило, строк для їх подачі завершився, відтак суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 13.09.2010 по 11.03.2021. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.03.2021 №56 (по стройовій частині) Позивача було звільнено з військової служби у запас, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

10.04.2021 року позивач звернувся до командування військової частини НОМЕР_2 з запитом про надання інформації чи виплачувалася йому індексація грошового забезпечення та за які періоди.

Відповідач листом від 20.04.2021 № 50/08/33-972 на запит позивача повідомив, що довідку про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 надати немає можливості, у зв`язку із передачею фінансових документів до Центрального архіву Національної гвардії України.

Щодо іншого періоду, а саме з 01.01.2018 по 28.02.2018 відомості у листі відсутні.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, суд витребував інформацію щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

На виконання вимог ухвали суду на адресу суду 04.06.2021 надійшла копія особистої картки на грошове забезпечення позивача за період 2016-2017роки, відповідно до якої індексація грошового забезпечення позивача здійснювалась у 2016 році за червень-листопад. Щодо іншого періоду за 2016 та за повний 2017 рік відомості щодо виплат індексації відсутні.

Позивач оскаржує дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року. Просить зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

З поміж іншого, позивач заявляє зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надати відомості про виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , та надати розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких мотивів.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон від 20.12.1991 № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон від 03.07.1991 № 1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 6 Закону від 03.07.1991 № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас в силу вимог ст. 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Як зазначено вище, відповідно до статті 9 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правомірність своїх дій відповідач обґрунтовує, зокрема, тим, що фінансування на виплати індексації за період з 01.01.2017 року по лютий 2018 року не передбачались.

Суд не приймає до уваги зазначені посилання з огляду на те, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (справа "Кечко проти України", № 63134/00, рішення Європейського суду з прав людини від 07 листопада 2005 року).

У пункті 23 рішення в справі "Сук проти України" (№ 10972/05, від 10 червня 2011 року) Суд зазначив, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 від 07.08.2019 у справі № 825/694/17 та від 23.10.2019 у справі № 825/1832/17.

Отже, відсутність у відповідача фінансових ресурсів для покриття витрат з індексації грошового забезпечення, не може впливати на зміст та обсяг права позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.

Щодо доводів відповідача, що відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 04.02.2016 №Р-5 «Про підвищення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України» в січні 2016 року військовослужбовцям Національної гвардії України, в тому числі військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , здійснено нарахування та виплату додаткових видів грошового забезпечення з грудня 2015 року у підвищеному розмірі, то суд їх оцінює критично, оскільки це суперечить положенням п. 5 Порядку.

Так, відповідно до п. 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

З аналазу наведених вище норм слідує, що Порядком (в редакції на час спірних правовідноси) передбачено виключно підвищення тарифних ставок (окладів).

Аналізуючи зміни посадового окладу у часі слід вказати, що зміна посадового окладу відбулася в березні 2018 року відповідно до постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704. До постанови №704 від 30.08.2017 року діяла постанова Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294.

Відтак, позовні вимоги щодо протиправних дій відповідача стосовно не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивачу є обгрунтованими, та такими що підлягають задоволенню, відповідно вимога зобов`язального характеру нарахувати та виплатити підлягає задоволенню як похідна від основної.

Щодо базового місяця, який позивач вважає має бути застосований січень 2008 року при нарахуванні ідексації його грошового забезпечення, то суд керується наступним.

Так, відповідно до матеріалів справи спірним питанням є базовий місяць січень 2008, який, за переконанням позивача, має бути застосованим при проведені індексації. На противагу цим аргументам відповідач у відзиві вказує, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку № 1078, як базовий місяць (місяць підвищення) враховується січень 2016 року, що передбачено абзацом другим пункту 3 Постанови № 1013.

Так, згідно з абз. 2 п. 3 Постанови №1013 вказано, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Проте, з урахуванням того, що зміна посадового окладу відбулася в березні 2018 року відповідно до Постанови №704, підстави вважати, що як базовий місяць (місяць підвищення) є січень 2016 року відсутні.

Відповідно до постанови Кабміну України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 №1294, затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Згідно з положеннями п. 13 постанови № 1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року.

З аналізу постанови Кабміну Міністрів України №1294 в період її дії з 01.01.2008 по 28.02.2018, слідує незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Відтак, з огляду на позицію сторін та відповідно до обставин справи, суд вважає, що при вирішенні цього спору необхідно одночасно вирішити вимогу щодо проведення індексації так і визначення базового місяця (січень 2008 року) при обрахуванні індексації.

Щодо доводів відповідача про те, що суд не має права перебирати на себе повноваження органів державної влади та повноваження щодо вирішення питання, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, то суд зазначає, що в межах даного спору вирішується виключне право позивача на отримання індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018, та для захисту прав позивача надає оцінку тим доводам, які вказані у заявах по суті, а саме позові та відзиві.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а/15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Отже, враховуючи те, що відповідачем протиправно не нараховано та не проведено виплату індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року з урахуванням січня місяця 2008 року як місяця підвищення посадового окладу, тому належним для відновлення порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату.

Більш того, суд при вирішенні спору ураховує, що відповідно до копії грошового забезпечення позивачу проведена індексація за червень-листопад 2016 року, проте базовим місяцем для нарахування індексації в 2016 році застосовано січень 2016 року, що не відповідає положенням Порядку № 1078.

На противагу наведеним вище висновкам, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_2 надати відомості про виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , та надати розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, оскільки такі вимоги є передчасними. Спір в цій частині фактично не існує, так як відповідне нарахування з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, та наслідком якого є виплата індексації, ще не проведено.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із обставин, встановлених судом у цій справі, а також враховуючи те, що відповідачем не було доведено правомірності своїх дій у правовідносинах, з приводу яких подано позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд ураховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак відсутні підстави про присудження такого на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (іден. номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ); Військова частина НОМЕР_2 (, вул. Некрасова, 72, м. Вінниця, 21001)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна