Справа № 380/5659/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2021 року

м. Київ

справа № 380/5659/21

адміністративне провадження № К/9901/24190/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в справі №380/5659/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», - про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича (далі - приватний виконавець Мельник Ю.А.), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у якому просив визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2021 року у виконавчому провадженні ВП №64404737.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, позов задоволено: визнано протиправною і скасовано постанову приватного виконавця Мельника Ю.А. про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2021 року у виконавчому провадженні ВП №64404737.

02 липня 2021 року до Суду надійшла касаційна скарга приватного виконавця Мельника Ю.А. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в справі №380/5659/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу рішення приватного виконавця.

За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

У касаційній скарзі скаржниця посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення, оскільки не існує висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Верховний Суд відхиляє такі аргументи, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень Верховний Суд вже неодноразово висловлював висновок щодо застосування положень статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" у подібних правовідносинах, зокрема у справах №№300/3258/20, 380/7750/20 та 160/15005/20.

Водночас відповідач послалася на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду №380/7750/20 (який підтримано судовою палатою Верховного Суду у справі №380/9335/20), що спростовує її доводи про його відсутність.

Суд також зазначає, що скаржниця формально посилаючись на відсутність такого висновку, жодним чином не обґрунтувала в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, із зазначенням нових, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права.

Не підтвердженим є те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають особливості, характерні винятково для особи, яка подає касаційну скаргу.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

За таких підстав клопотання про зупинення виконання судового рішення не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 248, 287, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в справі №380/5659/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко