Справа № 367/5514/20
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/5514/20
Провадження №2-а/367/81/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Бичок Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Гриценка В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову серії ЕАМ №3009876 від 20.08.2020 про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасувати її, а провадженні по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що працює на Приватному підприємстві «Деліція», 20 серпня 2020 року він виконував транспортні перевезення та керував сідловим тягачем, на вантажному причепі якого перевозився колісний екскаватор Jonyang JYL 161-3, о 22 годині транспортний засіб, яким він керував, було зупинено співробітниками батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області. Після перевірки документів старший лейтенант поліції Гриценко В.М. сповістив, що колісний екскаватор, що перевозився, нібито є великогабаритним вантажем та на його перевезення необхідно отримувати дозвіл МВС. Після цього, відповідач, не беручи до уваги заперечення позивача щодо відсутності у нього необхідних повноважень щодо визначення меж габаритів машин та щодо відсутності підстав для тверджень про наявність порушення, склав щодо позивача оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вказує, що для притягнення особи за порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України перш за все необхідно встановити факт переміщення транспортним засобом великогабаритного вантажу. Позивачу не відомо про те, що під час зупинки транспортного засобу відповідачем проводились будь-які заміри габаритів вантажу за допомогою сертифікованих, атестованих та повірених приладів, зі змісту постанови неможливо встановити, на підставі чого зроблено висновок про перевищення встановленого параметру ширини вантажу.

Водночас, як вказує позивач, законодавством чітко встановлено, на підставі яких даних та у якому порядку може бути встановлено факт перевищення габаритних параметрів вантажу. Зокрема, п. 1.10 ПДР України передбачено, що габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Також, як зазначає позивач, габаритно-ваговий контроль здійснюють посадові особи Укртрансбезпеки або її територіальних органів. При цьому, відповідач є інспектором Національної поліції і не представляє органи Укртрансбезпеки, жодного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю на місці зупинки транспортного засобу та складення постанови не було, відтак, як стверджує позивач, габаритно-ваговий контроль було здійснено не уповноваженою на те особою та не у спеціально відведеному та належно облаштованому для цього місці, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

18 вересня 2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 04 лютого 2021 року № 236/0/15-21 суддю Ірпінського міського суду Київської області Оладько С.І. звільнено у відставку.

Згідно із розпорядженням керівника апарату Ірпінського міського суду Київської області Шолкової Т.М. від 16 лютого 2021 року № 17 справу № 367/5514/20 (провадження № 2-а/367/81/2021) передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2021 року, справу № 367/5514/20 (провадження № 2-а/367/81/2021) передано для розгляду судді Кравчук Ю.В.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2021 року Кравчук Ю.В. дану справу прийнято до свого провадження.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази, що містяться у справі, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

20 серпня 2020 року о 22:09:41 інспектором батальйону Патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Гриценком В.М. було складено постанову серії ЕАМ №3009876, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Постановою встановлено, що 20 серпня 2020 року о 22:01:30, в м. Буча, по вул. Нове Шосе, 11А, водій перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу МВС, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Частина 1 ст.132-1 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно із п.1.10 Правил дорожнього руху України, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно доч.2ст.77КАСУкраїни,обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач, на якого законом покладено обов`язок доказування вини позивача, не надав доказів його вини та безпідставності позовних вимог. Матеріали справи не містять належних доказів вини позивача, окрім самої постанови, яка не враховується судом у якості доказу вини позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог позивач надав фото сідлового тягача, на вантажному причепі якого розміщений колісний екскаватор Jonyang JYL 161-3, ширина якого не перевищує ширину сідлового тягача, яку суд враховує у якості доказу позовних вимог та вважає, що, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи у вчиненні правопорушення, закріплений Конституцією України, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню через відсутність доказів скоєння позивачем правопорушення, а провадження по справі - закриттю.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Гриценка В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 20 серпня 2020 року серії ЕАМ №3009876, винесену інспектором БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Гриценком В.М. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук