Справа № 260/3882/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/3882/20 пров. № А/857/1674/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року ( суддя Скраль Т.В., ухвалене в м. Ужгороді) у справі № 260/3882/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг по платежу 50 18010900 Орендна плата з фізичних осіб у розмірі 33986,79грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач- Головне управління ДПС у Закарпатській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 28.07.2009 року орендна плата становить 390 гривень 54 копійки за місяць. Оплата проводиться щомісяця до 15-го числа поточного місяця. Відповідно до прикінцевого положення договору, пункту 41 будь які зміни та доповнення до цього договору виконується у письмовій формі та підписується сторонами та є невід`ємною частиною договору. Зазначає, що його не було повідомлено про зміну суми договору та нараховано безпідставну суму податкового боргу в розмірі 33 986,79 гривень. Також зазначає, що ним не було підписано жодних документів щодо збільшення суми договору оренди земельної ділянки. Тобто йому було нараховано щомісячну суму 947,71 гривень, а не як згідно з договором оренди 390 гривень 54 копійки. Також зазначає, що про податкове повідомлення-рішення № -0711 від 10.03.2020 року його не було повідомлено. Зазначає, що у позовних вимогах позивачем зазначена сума податкового боргу за 2020 рік № 0711 від 10.03.2020 року у розмірі 11 372,61 гривні. Відтак посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, а саме у договорі оренди земельної ділянки від 28.07.2009 року де чітко вказано що оплата проводиться щомісячно до 15-го числа поточного місяця у розмірі 390 гривень 54 копійки. Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ним не було підписано жодних документів щодо збільшення орендної плати про що свідчить пункт договору № 41 що вказаний в даному договорі оренди земельної ділянки. Також посилається, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що за 2020 рік йому не було вручено повідомлення-рішення про сплату податкового боргу у розмірі 11 372,61 гривень, про що свідчить копія повернення рекомендованого листа. Зазначає, що 21 грудня 2020 року апелянтом було відправлено до Закарпатського окружного адміністративно суду поштовою та електронною адресою повідомлення про перенесення на інший термін про розгляд даної справи у зв`язку з хворобою. Просить відмовити в позові в повному обсязі.

За клопотанням представника Головного управління ДПС у Закарпатській області проведено заміну відповідача у справі - Головного управління ДПС у Закарпатській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП 44106694).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися та явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 17 грудня 2018 року Рахівським управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми ф № /1, яким визначено податкове зобов`язання по платежу Орендна плата з фізичних осіб у сумі 11 241,57 грн. ( вручено 20 грудня 2018 року). Також 14 лютого 2019 року Рахівським управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми ф № -0711, яким визначено податкове зобов`язання по платежу Орендна плата з фізичних осіб у сумі 16 190,40 грн. (вручено 26 березня 2019 року). Також 10 березня 2020 року Рахівським управлінням ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми ф № -0711, яким визначено податкове зобов`язання по платежу Орендна плата з фізичних осіб у сумі 11 372,61 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу та повернулося до Рахівського управління ГУ ДПС у Закарпатській області з відміткою адресат відсутній.

Також, заборгованість відповідача підтверджується розрахунком податкового боргу ОСОБА_1 станом на 23 жовтня 2020 року, відповідно до якого за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та санкцій на суму 33 986,79 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як передбачено пунктом 57.3 статтею 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Статтею 56 ПК України зокрема передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Статтею 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Як вже зазначалось вище та підтверджено матеріалами справи, 17 грудня 2018 року Рахівським управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми ф № /1, яким визначено податкове зобов`язання по платежу Орендна плата з фізичних осіб у сумі 11 241,57 грн. Дане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу та вручені 20 грудня 2018 року.

Також 14 лютого 2019 року Рахівське управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми ф № -0711, яким визначено податкове зобов`язання по платежу Орендна плата з фізичних осіб у сумі 16 190,40 грн.. Податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу та вручені 26 березня 2019 року.

Окрім цього, 10 березня 2020 року Рахівським управлінням ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми ф № -0711, яким визначено податкове зобов`язання по платежу Орендна плата з фізичних осіб у сумі 11 372,61 грн. Дане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу та повернулося до Рахівського управління ГУ ДПС у Закарпатській області з відміткою адресат відсутній.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, дані податкові повідомлення рішення не оскаржувались відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Таким чином, податковий борг за даними податковими повідомленнями рішеннями є узгодженими.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем з метою погашення податкового боргу було надіслано відповідачу податкову вимогу від 08 квітня 2015 року форми Ф № 177-23 про сплату боргу на загальну суму 2 617,97 грн., яка отримана відповідачем 17 квітня 2015 року, (а.с. 15).

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано. Також, податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковою (інтегрованою) карткою платника податків та розрахунком податкового боргу (а.с. 5, 7-10).

Пунктом 20.1 статті 20 ПК України зокрема передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з пунктів 95.3, 95.4 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у відповідача наявний податковий борг в сумі 33 986,79 грн., а відтак судом першої інстанції позовні вимоги вірно задоволено повністю.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 260/3882/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 19.07.2021