Справа № 120/6813/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2021 р. Справа №120/6813/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2019 по 2020 роки як учаснику бойових дій відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у меншому розмірі, ніж визначено частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2019 по 2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 2018 року є учасником бойових дій та має право на пільги, зокрема, й на отримання разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Протягом 2019-2020 років позивач отримував разову грошову допомогу до 5 травня як учасник бойових дій в розмірі 1295 гривень та 1390 гривень відповідно.

27 жовтня 2020 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою щодо доплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за період з 2019 по 2020 роки відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Проте, листом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 09 листопада 2020 року заявнику відмовлено у здійсненні відповідної доплати з огляду на відсутність правових підстав.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2019-2020 роки у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком протиправними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відтак, на час виплати разової грошової допомоги діяла редакція статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 23 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Іншою ухвалою суду від 02 грудня 2020 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20.

10 грудня 2021 року представником Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема, відзив аргументований тим, що виплата щорічної разової грошової допомоги у 2019-2020 роках здійснювалась позивачу відповідно до постанов Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 20 березня 2019 року № 237 та "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 19 лютого 2020 року №112, якими встановлений чіткий розмір допомоги до 5 травня для певних категорій. Водночас, стаття 48 Бюджетного кодексу України прямо забороняє розпорядникам бюджетних коштів здійснювати будь які виплати за рахунок бюджетних коштів у розмірі іншому ніж той, що передбачений відповідними бюджетними асигнуваннями. Окрім того, у відзиві вказано на недотриманні позивачем строку звернення до адміністративного суду. За наведених обставин, на думку відповідача, відсутні підстави для здійснення доплати разової грошової допомоги до 05 травня у відповідні роки.

14 квітня 2021 року позивачем до суду подано заяву, у якій просив поновити провадження у справі.

Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року заяву позивача задоволено та поновлено провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 20 грудня 2018 року є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Протягом 2019-2020 років позивач отримував разову грошову допомогу до 5 травня як учасник бойових дій в розмірі 1295 гривень та 1390 гривень відповідно.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою щодо доплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за період з 2019 по 2020 роки відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Проте, листом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради вих. №О-08-119618 від 09 листопада 2020 року позивачу відмовлено у здійсненні відповідної доплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2019-2020 роки з огляду на відсутність правових підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Водночас, правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (надалі - Закон №3551-XII).

При цьому, пільги учасникам бойових дій передбачені статтею 12 Закону № 3551-XII, а пільги інвалідам війни передбачені статтею 13 Закону № 3551-XII.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV статтю 12 Закону №3551-XII було доповнено частиною четвертою такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком", а частину четвертою статті 13 Закону №3551-XII такого змісту: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".

Пунктом 20 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року №107-VI (надалі - Закон №107-VI) текст вказаної вище частини статті 12 Закону викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України та статті 13 Закону, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом №107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012 - 2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 12 Закону №3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України 19 лютого 2020 року прийнято постанову №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (надалі Постанова №112), якою передбачено, що учасникам бойових дій у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводиться у розмірі 1390 гривень.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей12,13,14,15та16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію частини 4 статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

За наведених вище обставин, Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради необґрунтовано здійснено виплату позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до приписів постанови №112.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача в частині виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом із тим, на думку суду, відсутні правові підстави для нарахування та виплати разової грошової допомоги позивачу як учаснику бойових дій до 05 травня за 2019 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, адже таке право виникло у позивача після 27 лютого 2020 року (тобто після прийняття Конституційним Судом України рішення у справі №3-р/2020).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Водночас, згідно з пунктом 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд керується принципом ефективності захисту такого права, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, врахувавши при цьому раніше виплачену суму такої допомоги.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 243, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Вінницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, врахувавши при цьому раніше виплачену суму такої допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (місцезнаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 50; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38782790)

Повний текст рішення складено 16.07.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович