Справа № 380/4474/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4474/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (далі ЗРУ ДПС України (ВЧ НОМЕР_1 ), відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період 2010 - 2016 років в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, надбавку за кваліфікацію з серпня 2010 року по листопад 2012 року у розмірі)визначеному у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу, з грудня 2012 року по липень 2016 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу класна кваліфікація Майстер - 11 відсотків посадового окладу.

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у вересні 2010 року винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 12.07.2010, у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням, з відрахуванням раніше виплачених сум.

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у серпні 2015 року винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 12.07.2015, у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з відрахуванням раніше виплачених сум.

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у червні 2016 року, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у червні 2016 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми надбавки за кваліфікацію за весь час затримки такої виплати по день їх фактичної виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наданих із отриманих на адвокатські запити документів з питань грошового забезпечення ОСОБА_1 стало відомо, що позивачу під час проходження військової служби в період з 2010 по 2017 у меншому розмірі було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у 2016 році, винагороду за безперервну службу у 2010, 2015 роках та інші види грошового забезпечення. На думку позивача, вказані дії відповідача призвели до виплати йому грошового забезпечення та компенсаційних виплат теж у меншому розмірі, ніж належить згідно законодавства. У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 30.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. Подав відзив на позовну заяву (14.04.2021 вх. №25111), у якому зазначив, що відповідачем нараховано та виплачено ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення, надбавку за кваліфікацію, та винагороду за безперервну календарну військову службу в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру на підставі наказів та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України, яким було встановлено виплачувати додаткові види грошового забезпечення, визначених у додатку №25 до постанови КМУ від 07.10.2007 №1294, в розмірі 50 відсотків установленого згідно із зазначеним додатком розміру. Щодо включення щомісячної додаткової грошової винагороди до розрахунку при виплаті допомоги на оздоровлення, то додаткова винагорода не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, компенсація за невикористану щорічну додаткову відпустку та грошова допомога на оздоровлення. Щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, то права на таку компенсацію позивач набуде після набрання законної сили рішенням суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог. Підсумовуючи наведене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача подав відповідь на відзив (19.04.2021 вх. №27140), у якій наголосив, що на даний час існує стала судова практика Верховного Суду, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 є складовою грошового забезпечення та має включатися до розрахунку грошових виплат, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення. Що стосується виплати додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 50% від законодавчо визначеного, то позовні вимоги в цій частині гуртуються на тому, що виплату визначених згідно з додатками 25-28 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 50% від законодавчо визначених розмірів провадити в межах затвердженого фонду грошового забезпечення відповідач мав право до упорядкування вказаних виплат, що прямо передбачено п. 7 вказаної постанови. Єдиною причиною, як зазначено у відзиві на позовну заяву виплати додаткових видів грошового забезпечення в розмірі 50% від законодавчо визначеного, є накази Адміністрації Державної прикордонної служби Україну Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у відповідних роках, якими передбачено виплачувати додаткові види грошового забезпечення у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру. Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 03.10.992 № 493 Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731. Відповідно до ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування. Тобто, вказаним законом передбачено повноваження Кабінету Міністрів України щодо встановлення військовослужбовцям розміру грошового забезпечення. Пунктом 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовцям законом не віднесено до їх компетенції та може бути змінений лише законодавцем. Із огляду на зазначені обставини та нормативне регулювання спірних правовідносин, представник позивача вважає, що заперечення відповідача, викладені у відзиві не ґрунтуються на положеннях законодавства. З урахуванням зазначеного просив позов задовольнити у повному обсязі.

21.04.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 28160), у якому повторно зазначив, що відповідачем нараховано та виплачено ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення, надбавку за кваліфікацію, та винагороду за безперервну календарну військову службу в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру на підставі наказів та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України, яким було встановлено виплачувати додаткові види грошового забезпечення, визначених у додатку №25 до постанови КМУ від 07.10.2007 №1294, в розмірі 50 відсотків установленого згідно із зазначеним додатком розміру. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 28.07.2017 №770-ОС полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом а (у зв`язку з закінченням строку контракту) ч.6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом начальника Азово Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.09.2017 № 330-ос виключено ОСОБА_1 із 10.09.2017 із списків особового складу, усіх видів забезпечення регіонального управління.

Згідно наданих на адвокатські запити документів з питань грошового забезпечення та розрахунку при звільненні ОСОБА_1 було встановлено, що під час проходження військової служби в період з 2010 по 2017 позивачу у меншому розмірі було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у 2016 році, винагороду за безперервну службу у 2010, 2015 роках та інші види грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12.2009 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Положення) особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Згідно з абз. 2 п.292 Положення після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період 2010 - 2016 років в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, суд зазначає таке.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (чинна на час виникнення спірних правовідносин; далі Постанова №1294), до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Так, 20.05.2008 року на виконання п.2 вказаної Постанови Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України за №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, пунктом 3.13.1 якої встановлено, що особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.

Відповідно до особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати ОСОБА_1 за 2010 2016 роки останньому по листопад 2012 року виплачувалась щомісячно надбавка за класність в розмірі 45,4 грн., а з грудня 2012 року по липень 2016 надбавка за класність виплачувалася в розмірі 61,88 грн., що становить 50% від законодавчо встановленого розміру за класну кваліфікацію майстер.

Як видно із матеріалів справи, надбавка за кваліфікацію позивачу виплачувалась не у повному розмірі та не за весь період.

В силу частини другої ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою № 1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови.

Відповідно до п.2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 11 Постанови № 1294 надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Одночасно, в п.7 Постанови № 1294 вказав, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

На виконання п. 2 Постанови № 1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року за №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України (чинна на час виникнення спірних правовідносин; далі Інструкція №425).

Так, згідно із п. 3.13.1. Інструкції №425 особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас майстра присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка у розмірі 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу.

Отже, Адміністрацією Державної прикордонної служби України Інструкцією №425 було упорядковано перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить й надбавка за кваліфікацію.

За таких обставин, суд вважає протиправними дії відповідача щодо виплати надбавки за кваліфікацію позивачу за період з 2010 року до 2016 року в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року за №425 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення, а тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у вересні 2010 року винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру та позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у серпні 2015 року винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в. межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Додатком 25 до Постанови № 1294 від 07.11.2007 року для військовослужбовців встановлено винагорода за тривалість безперервної військової служби, посадовий оклад і оклад за військовим званням (військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: 1,0 за 15 років; 1,5 за 20 років; 2 за 25 років; 2,5 за 30 років; 3 за 35 і кожні наступні п`ять років.

Так, 20.05.2008 на виконання п. 2 вказаної Постанови, Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, підпунктом 3.25.1 якої встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 15 років - 1,0; 20 років - 1,5; 25 років - 2,0; 30 років - 2,5; 35 років і кожні наступні п`ять років - 3,0.

Винагорода виплачується за місцем штатної служби за наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - за наказами вищих начальників (командирів) за підпорядкованістю.

У наказі на підставі особової справи військовослужбовця визначаються строк його безперервної календарної військової служби та розмір винагороди.

Згідно п. 2 ст. 9 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування, структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови.

Відповідно п. 2 Постанови № 1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань, (далі - державні органи), а п. 11 зазначеної постанови надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам (до яких віднесена й Державна прикордонна службу України) упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Враховуючи наведене, Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Разом з тим, згідно п. 7 Постанови № 1294, до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

На виконання п. 2 Постанови № 1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, відповідно до якої визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (до складу якого входять й додаткові види грошового забезпечення), а також самі додаткові види грошового забезпечення, серед яких й винагорода за тривалість безперервної військової служби (пункт 3.25), яка виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби.

Отже, Адміністрацією Державної прикордонної служби України вищевказаною Інструкцією № 425 було упорядковано перелік, розмір та порядок виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить і винагорода за тривалість безперервної військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно призвано на військову службу 12.07.1995 та позивач проходив таку безперервно до дати виключення із списків особового складу згідно наказу Азово Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.09.2017 № 330-ос.

Станом на 12.07.2010 безперервна календарна вислуга років військової служби позивача становила 15 років, а станом на 12.07.2015 20 років.

Однак, згідно особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 , судом встановлено, що за 2010 2016 роки такі містять інформації про виплату останньому одноразового додаткового виду грошового забезпечення - винагороду за тривалість 15 річної та 20-річної безперервної військової служби у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Таким чином, суд вважає протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у вересні 2010 року винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру та протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 у серпні 2015 року винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Виходячи з наведеного, належним способом захисту порушеного права позивача в цій частині є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 12.07.2010, у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням, з відрахуванням раніше виплачених сум та нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 12.07.2015, у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з відрахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині визнати протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, суд зазначає таке.
Згідно ч.1 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі - Постанова 889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи від 02.02.2016 № 73, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 217/28347 (надалі Інструкція № 73) визначено порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці) та займають посади в Держприкордонслужбі, регіональних управліннях Держприкордонслужби, в загонах морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), в розвідувальному органі Держприкордонслужби, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Відповідно до п.2 Інструкції виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям:

1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення:

військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах;

військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби;

2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Судом встановлено, що згідно архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення позивача за 2016 роки позивачу щомісячно виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, встановлена для військовослужбовців ДПС України із січня 2016 згідно постанови КМ України від 22.09.2010 №889 із врахуванням змін до п.1, внесених постановою КМ України №704 від 16.09.2015.

Згідно архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_2 за 2016 рік, останньому у червні 2016 виплачено грошову допомогу на оздоровлення в сумі 8939,25 грн., відповідно.

При цьому, з лютого 2016 по липень 2016 ОСОБА_1 щомісячно виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, розмір якої у червні 2016 року становив 5363,55 грн.

У складі місячного грошового забезпечення з якого позивачу обчислювалась допомога на оздоровлення не враховувалась щомісячна додаткова грошова винагорода.

Як на підставу для виплати позивачу допомоги на оздоровлення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідач посилається на положення Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 02.02.2016 №73, відповідно до п.8 якої винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №73 від 02.02.2016 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність з 09.11.2018), затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, (далі - Інструкція №73) відповідно до пункту 2 якої виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 Інструкції №73, винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Разом з тим, застосовуючи вищенаведену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Відповідно при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам цього Закону.

Вказане питання щодо складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. У постанові від 06.02.2019 у вищезазначеній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 9 Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Верховний Суд в ухвалі від 27.04.2020 №1.380.2019.003718 зазначив наступне: питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Виходячи з процесуальних механізмів забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду, за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками колегії суддів касаційних судів у складі Верховного Суду. Відтак, правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року № 522/2738/17 у даному випадку є пріоритетною для застосування порівняно з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 березня 2018 року у справі №761/17387/17, від 29 серпня 2019 року у справі №820/375/18, від 21 листопада 2019 року у справі №815/5547/17 та від 09 січня 2020 року у справі №809/1489/16.
Враховуючи позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року №522/2738/17, суд зазначає, що до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, додаткова грошова винагорода нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, а тому, на думку суду це свідчить про її систематичний, а не одноразовий характер.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не включив позивачу до розрахунку допомоги на оздоровлення у червні 2016 роках щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 від 22.09.2010 року Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Вказані дії відповідача спричинили отримання позивачем допомоги на оздоровлення у значно меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством, а тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у червні 2016 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми надбавки за кваліфікацію за весь час затримки такої виплати по день їх фактичної виплати, суд зазначає таке.
Оскільки Західним регіональним управлінням протиправно не нараховувалися та не виплачувалися позивачу у законодавчо визначеному розмірі щомісячні додаткові види грошового забезпечення - надбавка за кваліфікацію, то останній набув право на виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення відповідно до законодавства.

Компенсація провадиться відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок №159).

Дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу.

Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення).

Компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, починаючи з 01.01.2001.

Компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: коштів відповідного бюджету підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Сума компенсації нараховується у разі нарахованих, але своєчасно не виплачених грошових доходів. Нараховується і виплачується компенсація в тому самому місяці, в якому виплачується заборгованість.

Таким чином, відповідач при виплаті заборгованості надбавки за кваліфікацію зобов`язаний нарахувати позивачу одночасно компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у поставної від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) відповідача щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період 2010 - 2016 років в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), з урахуванням виплачених сум, надбавку за кваліфікацію з серпня 2010 року по листопад 2012 року у розмірі, визначеному у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу, з грудня 2012 року по липень 2016 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу класна кваліфікація Майстер - 11 відсотків посадового окладу.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 у вересні 2010 року винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 12.07.2010, у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням, з відрахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 у серпні 2015 року винагороди за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 12.07.2015, у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з відрахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у червні 2016 року, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) недоплачену допомогу на оздоровлення у червні 2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми надбавки за кваліфікацію за весь час затримки такої виплати по день їх фактичної виплати.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.07.2021.

Суддя Потабенко В.А.