Справа № 200/4024/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 р. Справа№200/4024/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єнісала» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення - рішення № 000/3333/0901 від 18.03.2021 року на суму 212000 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Єнісала» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення - рішення № 000/3333/0901 від 18.03.2021 року на суму 212000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 березня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення № 000/3333/0901 від 18.03.2021 року на підставі Акту перевірки № 245/05-99-33-09/41003605 від 22.02.2021 року, яким на позивача накладено штрафні санкції у розмірі 212000 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення позивач отримав 23 березня 2021 року, вважає, що дії працівників податкового органу є протиправними, та просить суд визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області всупереч норми прямої дії ч. 2 ст. 19 Конституції України, податкове повідомлення - рішення № 000/3333/0901 від 18.03.2021 року на підставі Акту № 245/05-99-33-09/41003605 від 22.02.2021 року, якого не існує та скасувати останнє.

29 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони отримали ухвали про відкриття провадження в справі, що підтверджується поштовими повідомленнями.

13 травня 2021 року, через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що в ході перевірки АЗС «Янісоль» ТОВ «Єнісала» було встановлено порушення абз. 1, абз. 5 пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме: незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального на акцизному складі п.21 підрозділу 5 ХХ Перехідних положень ПК України та п.5 п.6 п.7 Порядку введення Єдиного державного реєстру витратомірів лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарах, передачі облікових даних електронними засобами зв`язку до контролюючого органу, затвердженого Постановою КМУ.

Відповідно до ст. 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір - лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

З 01.04.2020 року відповідно до ст. 128-1 ПК України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

18.03.2021 року відповідачем на підставі вказаного акта перевірки прийнято податкове повідомлення рішення № 000/3333/0901, відповідно до якого, за порушення абз.1, 4, п. а), абз.6 пп. 230.1.2, абз. 1, абз. 5 пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ПК України і ч. 1 п. 128-1.1 п. 128-1.3 ст. 128-1 Кодексу до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 212000 грн.

Приймаючи до уваги той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, керуючись ст. ст. 47, 52, 60, 162, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, Головне управління ДПС Донецькій області, просить суд відмовити ТОВ «Єнісала» в задоволенні позову до ГУ ДПС у Донецькій області, в повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року, у задоволені клопотання представника Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, у задоволені клопотання представника ТОВ «Єнісала» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази, наявні у справі, суд встановив наступне

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Єнісала» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 41003605, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

ТОВ «Єнісала» у своїй власності має АЗС «Янісоль», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Факти здійснення господарської діяльності на АЗС підтверджуються фіскальними звітними чеками, які роздруковані та зберігаються в місцях обліку розрахункових операцій та згідно з податковою базою ІС «Податковий блок» по чекової інформації, яка надходить з зареєстрованого РРО фіск. № модель ASCPOS MASTER зав. № НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління ДПС в Донецькій області є юридичною особою публічного права - установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб`єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

15.02.2021 року ГУ ДПС у Донецькій області, відповідно до наказу № 129-п від 11.02.2021 року та направлень на перевірку № 207, 208, 209 від 11.02.2021 року, було розпочато проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС на акцизному складі ТОВ «Єнісала» АЗС «Янісоль» за адресою: Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Вересня, 6. Перевірка проводилась з 15.02.2021 року по 19.02.2021 року.

За результатами проведеної перевірки було складено акт фактичної перевірки № 1245/05- 99-32-09/41003605 (далі - Акт) від 22.02.2021 року.

Директор ОСОБА_1 , заступник директора ОСОБА_2 , бухгалтер ОСОБА_3 , що були присутніми під час проведення перевірки, відмовились від підписання та отримання акта перевірки, про що складено відповідний акт відмови від підписання акта перевірки № 58/05-99-09-01 від 22.02.2-021 року.

Другий примірник акту було направлено поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу ТОВ «Єнісала», та отримано позивачем 26.02.2021 року за № 026.

Під час проведення перевірки податковим органом були зафіксовані наступні порушення.

Порушено вимоги абзацу першого, абзацу четвертого, підпункту а) абзацу 6, підпункту 230.1.2 пунтку 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, а саме: акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження - розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами - лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі; витратоміри - лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри - лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами - лічильниками та рівнемірами - лічильниками; платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри - лічильники та рівнеміри - лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі; відсутня реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів - лічильників та витратомірів - лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, № 1011672 за адресою АДРЕСА_1 у період з 01.04.2020 року по 06.05.2020 року. Відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів - лічильників на акцизному складі, № 1011672 за адресою АДРЕСА_1 з -01.04.2020 року по 30.09.2020 року.

Порушено вимогу абзацу першого, абзацу четвертого, підпункту а) абзацу 6, підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, а саме: розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акциз не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних під категорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 градусів С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формується після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою,

18 березня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі вказаного вище Акту перевірки, прийнято податкове повідомлення - рішення № 000/3333/0901, відповідно до якого, до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 212000 грн.: 120000 грн. - застосування штрафу у розмірі 20000 грн. за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір - лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу та/або незареєстрований витратомір - лічильник/рівномір - лічильник; 92000 грн. - застосування штрафу у розмірі 1000 грн. за кожний неподаний електронний документ.

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій податкового органу в частині прийняття податкового повідомлення - рішення № 000/3333/0901 від 18.03.2021 року.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 року.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений ст. 80 ПК України.

У п. 80.1 ст. 80 ПК України закріплено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 810/1394/16, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені ст. 81 ПК України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Із матеріалів справи судом встановлено, що перед перевіркою 15.02.2021 року о 14-20 год. перевіряючими було надано для ознайомлення направлення на перевірку та вручено копію наказу ГУ ДПС у Донецькій області № 129-п від 11.02.2021 року «Про проведення фактичної перевірки», ОСОБА_2 заступнику директора ТОВ «Єнісала», про що свідчить підпис на копіях направлень від 11.02.2021 року № 207, 208, 209.

Перевірку було проведено в присутності директора АЗС «Янісоль» ТОВ «Єнісала» ОСОБА_1 , бухгалтера ОСОБА_3 , на підставі наказу № 129-п від 11.02.2021 та направлень на перевірку № 207, 208, 209 від 11.02.2021 року.

Як вже було зазначено у даному рішенні, перевірка проводилась з 15.02.2021 року по 19.02.2021 року.

АЗС «Янісоль» ТОВ «Єнісала» за адресою: АДРЕСА_1 акцизний склад № 1011672 працює цілодобово. Факти здійснення господарської діяльності на АЗС підтверджується фіскальними звітними чеками, які роздруковані та зберігаються в місцях обліку розрахункових операцій та згідно з податковою базою ІС «Податковий блок» по чекової інформації, яка надходить з зареєстрованого РРО фіск. № модель ASCPOS MASTER зав. № TS 80090166.

Посадовими особами підприємства надані пояснення щодо режиму роботи підприємства. Бухгалтер касир ОСОБА_3 у поясненнях зазначає, що у зв`язку з п`ятиденним графіком роботи не має можливості відправляти довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обліку (отримання) відпуску пального.

За результатами проведеної перевірки було складено акт фактичної перевірки № 1245/05- 99-32-09/41003605 від 22.02.2021 року директор ОСОБА_1 , заступник директора ОСОБА_2 , бухгалтер ОСОБА_3 відмовились від підписання та отримання акта перевірки, про що складено відповідний акт відмови від підписання акта перевірки № 58/05-99-09-01 від 22.02.2021 року. Другий примірник акту було направлено поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу ТОВ «Єнісала» згідно поштового відправлення № 026 отримано 26.02.2021 року.

Отже, судом не встановлено будь-яких порушень порядку проведення перевірки.

Крім того, посилання на раніше проведені перевірки, жодним чином не відносяться до спірного податкового повідомлення-рішення та не враховуються судом, оскільки не стосуються предмету даного спору. Тим більше, прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій можуть свідчити лише про факти систематичних порушень податкового законодавства з боку позивача, які були встановлені за наслідками проведених перевірок.

Щодо накладення штрафних санкцій на позивача, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.6. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно пп. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Пунктом 230.1. ст. 230 ПК України визначено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Відпуск пального без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників забороняється.

На підставі п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 230 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок № 891).

Пунктом 2 Порядку № 891 визначено, що у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах;

рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара;

резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці;

обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Суд відмічає, що застосування штрафних санкцій визначене пунктом 128-1.1 ст. 128-1 ПК України, яким зокрема передбачено, що не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

з 1 липня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 квітня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Разом із тим штрафні санкції не застосовуються до 01.07.2020р. лише до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 ПКУ.

Пп. 230.1.2 п. 230.1. ст. 230 ПК України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу

Законом України від 18.12.2019 року № 391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» до п. 18 підрозділу 5 розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПК України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово «січня» замінити словом «квітня».

Відповідно до ст. 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/ рівнемірами-лічильниками спирту етилового.

Таким чином, дійсно, у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм ПК України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром - паливом витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020 року.

Окрім того, відповідно абз. 1 п. 230-1, 3 ст. 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою (абз. 3 п. 230-1.3 ст. 230-1 ПК України).

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. ( абз. 10 п. 230-1.3 ст. 230-1 ПК України)

Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу)

При цьому з 01.04.2020 року відповідно до ст. 128-1 ПК України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час перевірки встановлено, порушення: пп. 230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, а саме за період з 01.04.2020 року по 06.05.2020 року відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів - лічильників на 3 резервуарах для зберігання пального та витратомірів - лічильників на 3 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі ТОВ «Єнісала» на акцизному складі № 1011672 за адресою АДРЕСА_1 та пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме : за період з 08.05.2020 року по 19.12.2021 року ТОВ «Єнісала» до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику не було надано 92 електронних документа, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального на акцизному складі № 1011672 за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом п. 109.1. ст. 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що законодавчі зміни, на підставі яких у позивача виник обов`язок обладнати акцизний склад відповідними засобами вимірювання були прийняті заздалегідь.

Так, Законом України № 391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку», яким було установлено відповідний обов`язок позивача, як розпорядника акцизного складу прийнятий - 18.12.2019 року.

Отже, позивач знав про виникнення з 01.04.2020 року у нього такого обов`язку та мав достатньо часу для того щоб придбати, встановити та зареєструвати витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники на своєму акцизному складі та здійснював реалізацію пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення, передбаченого підпунктом 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, знайшов своє підтвердження при розгляді цієї справи, що стало правомірною підставою для застосування оспорюваного штрафу.

В той же час, суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, стосовно того, що посадові особи Головного управління ДПС у Донецькій області діяли з порушенням діючого законодавства.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне ППР відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, при цьому позов не містить доказів, що підтверджували б відсутність вини позивача у вчинені податкового правопорушення.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Єнісала» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення - рішення № 000/3333/0901 від 18.03.2021 року на суму 212000 грн.. - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко