Справа № 500/2964/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2964/21

14 липня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

позивача: ОСОБА_1 ;

представника позивача: Місечка В.Й.;

представника відповідача: Смільської В.М.;

представника третьої особи: Корчуна М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових як трактористу-машиністу відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу з дня подання заяви - 03.06.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, у призначенні йому пенсії відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправною, а факт його перебування на посаді тракториста з 10.07.1993 і по даний час підтверджений наданими відповідачу документами, зокрема його трудовою книжкою, відомостями з книг наказів про відпустки та про нарахування заробітної плати, довідкою від 07.05.2020 №247.

Ухвалою судді від 01.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

09.06.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що у позивача відсутній достатній пільговий стаж для призначення пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою суду від 30.06.2021 розгляд справи було відкладено. Також ухвалою суду від 30.06.2021 до участі у справ було залучено Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "України", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 12.07.2021 розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та додатково вказав, що довідка від 07.05.2020 №245 згідно якої позивач працював у СТОВ "Україна" з 01.01.1998 по даний час трактористом видана помилково. Також підтвердив той факт, що позивач був прийнятий на роботу 10.07.1993.

Суд заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відповідача із заявою від 03.06.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи відповідач листом від 05.03.2021 №1900-0303-8/6831, повідомив позивача про те, що підстав для призначення вказаної пенсії немає оскільки його страховий стаж згідно поданих документів становить 33 роки 06 місяців 23 дні. До пільгового стажу зараховано періоди роботи за 1998, 2000, 2005-2020, який складає 16 років 10 місяців 14 днів (з 2005 року пільговий стаж обчислено пропорційно сплачених страхових внесків за відповідний місяць згідно даних, які містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5), що є меншим за необхідний.

Як вбачається із даного листа, спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, 24 червня 2020 року та повторно 12 січня 2021 року було проведено перевірку пільгового стажу з 01.01.1998 по даний час в с/г ТзОВ "Україна" та встановлено, що в книгах по нарахуванню заробітної плати с/г ТзОВ "Україна" за 1998-2006, та у відомостях по нарахуванню заробітної плати за 2007-2019 містяться відомості щодо вироблених трудоднів ОСОБА_1 однак займана посада не зазначена.

Згідно представлених для перевірки книг наказів на відпустки за 2009, 2010, 2017-2020 встановлено, що ОСОБА_1 надавалися щорічні відпустки в 2017-2020, займана посада зазначена тракторист. В наказах на відпустки за 2009, 2010 займана посада не зазначена.

Для перевірки надані табелі обліку використовування робочого часу за грудень 2009 року, за липень 2010 року, за липень 2011 року за червень 2012 року, за серпень 2013 року, за березень 2015 року, в яких посада ОСОБА_1 зазначена як тракторист.

Інших первинних документів для перевірки не було надано.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідають п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", якими визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд зазначає, що період роботи позивача на посаді тракториста з 10.07.1993 по даний час в колгоспі "Україна" (в 1993 році перейменованого на КСП "Україна", 01.05.1998 року реформованого та ТОВ "Україна") підтверджуються записами у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 04.01.1988.

Щодо посилання відповідача на те, що в книгах по нарахуванню заробітної плати с/г ТзОВ "Україна" за 1998-2006, та у відомостях по нарахуванню заробітної плати за 2007-2019 відсутні відомості про займану позивачем посаду та на незазначення посади позивача в наказах на відпустки за 2009, 2010 суд зазначає, що на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 реалізації конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

При цьому факт роботи позивача в колгоспі "Україна" (в 1993 році перейменованого на КСП "Україна", 01.05.1998 року реформованого та ТОВ "Україна") на посаді тракториста в період з 10.07.1993 по даний час підтверджується довідками СТОВ "Україна" від 07.05.2020 №247, №244 та №245, відомостями про кількість вироблених трудоднів, наявними у матеріалах справи.

Суд також приймає до уваги пояснення представника третьої особи, що довідка від 07.05.2020 №245 згідно якої позивач працював у СТОВ "Україна" з 01.01.1998 по даний час трактористом видана помилково.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправними.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки, на момент звернення позивач набув право на призначення пенсії відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", так як має для цього наявний відповідний стаж, та з урахуванням положень ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу з 05.05.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу з 05.05.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: с. Климківці, Підволочиський район, Тернопільська область, 47814, РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" (місцезнаходження: с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільська область, 47814, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.