Справа № 400/3059/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 р.м. ОдесаСправа № 400/3059/20

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

30.04.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило визнати протиправним та недійним затвердження акту про відключення квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при Адміністрації Інгульського району Миколаївської області від 14.02.2019 року, яке оформлено протоколом №1.

В обґрунтування позову зазначається про порушення прав підприємства, а також інших мешканців багатоквартирного будинку, в частині надання послуг з теплопостачання та нарахувань оплати за такі послуги. Позивач вказує, що, затверджуючи акт про відключення окремої квартири багатоквартирного будинку, відповідач порушив встановлену законом процедуру, у зв`язку з чим Товариство наполягає на незаконності такого рішення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Проаналізувавши положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством передбачено право споживачів відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» можливе відключення квартири від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та влаштувати систему індивідуального теплопостачання, якщо у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» подало апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки приписам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року №1268), згідно яких унеможливлюється відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяється таке відключення лише у будинку у цілому. З огляду на те, що затвердження акту на відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП відбулось за відсутності відповідного рішення зборів мешканців будинку, без урахування оптимізованої схеми теплопостачання, таке відключення проводилось після початку опалювального періоду, на засіданні Комісії таке питання фактично не розглядалось у встановленому порядку, у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано, що 29.04.2017 року рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії Адміністрації Інгульського району з розгляду питань, пов`язаних з відключенням окремих квартир від централізованих мереж опалення та постачання гарячої води, оформленим протоколом №4, надано дозвіл ОСОБА_1 на виконання проектних та монтажних робіт для подальшого влаштування газового котла в квартирі АДРЕСА_1 .

25.10.2017 року проведено відключення квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП шляхом видимого розриву зварюванням приєднань радіаторів (конвекторів), заварюванням стояків, ізольованих стояків, про що складено відповідний акт.

14.02.2019 року головою міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при Адміністрації Інгульського району Миколаївської області Волковим І.В. затверджено акт про відключення квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП на підставі рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, про що оформлено протокол №1.

Не погоджуючись із затвердженням вказаного акту, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість рішення відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із затвердженням акту про відключення квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при Адміністрації Інгульського району Миколаївської області від 14.02.2019 року, яке оформлено протоколом №1.

Як свідчать обставини справи, звернення із цим позовом відбулось 29.07.2020 року.

Під час звернення із цим позовом позивачем зазначалось, що із протоколом комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при Адміністрації Інгульського району Миколаївської області від 14.02.2019 року №1 він ознайомився лише 23.09.2019 року, одержавши на свій запит відповідні матеріали.

У позові позивач вказував, що саме з 23.09.2019 року починається відлік шестимісячного строку звернення із цим позовом.

У тому числі, посилаючись на п. 3 розділу ІV «Прикінцеві положення» КАС України, позивач зазначав про те, що цей строк звернення із позовом ним не порушено.

У відзиві на адміністративний позов третьою особою зазначалось про недотримання позивачем строку звернення із цим позовом та ставилось питання про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС.

Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.

Перевіряючи доводи позивача у позові про наявність підстав для поновлення строку звернення із адміністративним позовом, апеляційний суд враховує, що підприємством не наводиться об`єктивних та поважних причин, що перешкоджали йому звернутись до суду у визначений шестимісячний строку з моменту, коли йому стало відомо про порушення своїх прав та інтересів.

Дотримання строку звернення із позовом позивачем обґрунтовується положеннями п. 3 розділу ІV «Прикінцеві положення» КАС України, згідно яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, ст. 122 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, у тому числі щодо звернення до адміністративного суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Слід враховувати, що п. 3 розділу ІV «Прикінцеві положення» КАС України доповнено на підставі Закону України від 30.03.2020 року №540-IX, який в свою чергу набрав чинності з 02.04.2020 року.

При цьому, завершення строку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КАС України, припадає на 23.03.2020 року.

На момент закінчення процесуального строку, у тому числі щодо звернення із цим позовом, положення п. 3 розділу ІV «Прикінцеві положення» КАС України про автоматичне продовження цього строку чинності не набрали, відтак не підлягали застосуванню під час вирішення питання стосовно вчасного вчинення позивачем таких процесуальних дій.

Таким чином, звернувшись до суду із цим позовом 29.07.2020 року, позивачем пропущено шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав та інтересів.

Враховуючи те, що позивачем не обґрунтовано дотримання строку звернення із цим позовом, у тому числі позивач не посилався на наявність об`єктивних перешкод у вчиненні таких процесуальних дій або наявність поважних причин пропуску установленого строку, колегія суддів вбачає всі правові підстави для залишення позову без розгляду згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів відповідно до ст. 317 КАС України доходить висновку про скасування судового рішення та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 3 ч. 1 ст. 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло