Справа № 600/1996/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 липня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1996/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 в день остаточного звільнення, 31 жовтня 2020 року грошової компенсації за не отримане під час проходження військової служби речове майно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за не отримане під час проходження військової служби речове майно по день остаточного звільнення, 31 жовтня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка передбачена частиною другою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо це нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошової забезпечення за період із 26 грудня 2016 року по 01 березня 2018 року, враховуючи базовий місяць зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців 01 січня 2008 року та за період із 01 березня 2018 року по 31 жовтня 2020 року, із урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців 01 березня 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 грудня 2020 року по 30 вересня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення із ОСОБА_1 в день звільнення 31 жовтня 2020 року своєчасного остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільненні із військової служби;

- стягнути із військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок (невиплата компенсації за речове майно, невиплата одноразової грошової допомоги при звільненні, невиплата індексації грошового забезпечення) при звільненні із військової служби за період із 31 жовтня 2020 року по день постановлення судом першої інстанції рішення у дані адміністративній справі.

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи; клопотання позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію про: нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період його служби з 23 листопада 2017 року по 22 листопада 2020 року у зв`язку зі зростанням споживчих цін; розмір виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні позивача у розмірі 50%; врахування для розрахунку пільгових років служби ОСОБА_1 ; суми грошового забезпечення ОСОБА_1 за весь період проходження ним військової служби та розрахунковий лист.

Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву подано до суду клопотання про залишення даної позовної заяви без руху, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем не було сплачено судовий збір за подання до суду цього позову. Так, згідно з положеннями пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантії, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Разом з цим, посилаючись на правові позиції Верховного Суду, Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, відповідач вказав, що сама по собі наявність такого статусу не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів. Як вважає відповідач, заявлені позивачем у даному позовні вимоги безпосередньо не пов`язані з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач, серед іншого, вказав про необґрунтованість заявленого відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без руху, наголошуючи на тому, що крім наявного статусу учасника бойових дій він ще є особою з інвалідністю внаслідок війни, а тому відповідно до пункту 8 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Розглянувши вказане клопотання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги щодо позовної заяви.

Зокрема, згідно з частиною восьмою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як вбачається зі змісту позову, в такому зазначено, що позивач звільняється від сплати судового збору на підставі пунктів 1, 8, 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

З наявних у справі матеріалів судом установлено, що згідно з посвідченням від 03 квітня 2018 року серії НОМЕР_2 позивач має статус учасника бойових дій, а відповідно до посвідчення від 14 грудня 2020 року серії НОМЕР_3 інваліда 3 групи (інваліда війни).

Крім цього, відповідно до змісту довідки Обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Міжрайонної загально-профільної МСЕК №2 від 09 грудня 2020 року захворювання позивача, якому встановлена третя група інвалідності, пов`язане із захистом Батьківщини.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про судовий збір судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначені пільги щодо сплати судового збору.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої названої вище статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на протиправне непроведення з ним остаточного розрахунку під час звільнення з військової служби та виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 по день звернення до суду з цим позовом. Так, позивач вказав, що йому не нараховано і не виплачено грошової компенсації за неотримане речове майно, не виплачена у повній мірі одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби, не виплачено індексацію грошового забезпечення. Також позивач вважає, що оскільки грошову компенсацію за неотримане речове майно не виплачено в день виключення його зі списків особового складу, то він має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України, а саме за період з 31 жовтня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Тобто, позивачем оспорюється протиправна, на його думку, бездіяльність щодо не нарахування і не виплати йому тих виплат, право на які він набув під час проходження військової служби, а також щодо невиплати середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з військової служби.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з указаною нормою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнено учасників бойових дій лише у тих справах, які пов`язані із порушенням їхніх прав, тобто прав як учасника бойових дій.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них регулюються Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Згідно зі статтею 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені статтею 12 Закону №3551-XII.

Крім цього, згідно з пунктом 23 статті 13 цього ж Закону особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Частиною другою статті 22 Закону №3551-XII передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб, з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Зазначене відповідає правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19).

Стосовно наявного у позивача статусу інваліда 3 групи (інваліда війни), що підтверджується посвідченням від 14 грудня 2020 року серії НОМЕР_3 та довідкою Обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Міжрайонної загально-профільної МСЕК №2 від 09 грудня 2020 року, то суд, з урахуванням вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 травня 2021 року (справа №300/2690/19), відповідно до якої наявність посвідчення інваліда ІІІ групи дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни, тому відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір», статей 4, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особа звільняється від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом також в ухвалі 19 серпня 2019 року (справа №520/2047/19), у постановах від 20 травня 2020 року(справа №640/14679/19) та від 02 липня 2020 року (справа №620/2075/19).

Враховуючи викладене, зважаючи на характер спірних відносин, наявність у позивача статусу учасника бойових дій та інваліда 3 групи (інваліда війни), що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що наведене у своїй сукупності свідчить про наявність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за цей позов на підставі пунктів 1, 8, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з цим безпідставними є доводи відповідача про те, що заявлені позивачем у даному позовні вимоги безпосередньо не пов`язані з наявністю у нього статусу учасника бойових дій, у зв`язку з чим він не звільняється від сплати судового збору за подання до суду цього позову.

Крім цього, варто зауважити, що прохаючи суд залишити даний позов без руху з підстав несплати позивачем судового збору за його подання, відповідачем не вказано, яку саме суму судового збору, на його думку, повинен був сплатити позивач за пред`явлені позовні вимоги.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подане відповідачем клопотання є необґрунтованим та безпідставним, а тому таке задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк