Справа № 546вр-21/160
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2021 року Справа №546вр-21/160

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні №60216296, відкритому на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №19743 від 28.08.2019 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №501019148.

Боржником у вказаному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

12.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні без руху, через невідповідність вимогам КАС України та встановлено заявнику строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали від 12.03.2021 року заявник усунув недоліки заяви про стягувача у виконавчому провадженні у встановлений судом строк.

На виконання вимог ч.3 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України Дніпропетровським окружним адміністративним судом здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо ОСОБА_1 , з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

09.06.2021 року від відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, на адресу суду надійшла довідко, відповідно до якої, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

05.07.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну сторони у виконавчому провадженні та призначено розгляд вказаної заяви у судовому засіданні на 15.07.2021 року.

15.07.2021 року у судове засідання представники учасників не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Враховуючи вимоги частини 9 статті 205 та частини 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі заявника та представників сторін у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву, дослідивши докази, надані на підтвердження обставин, зазначених у ній, суд зазначає наступне.

18.04.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №501019148.

Відповідно до виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 28.08.2019 року №19743, у ОСОБА_1 наявна заборгованість, що виникла по кредитному договору №501019148. Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів.

За заявою представника АТ «Альфа-Банк» 03.10.2019 року приватним виконавцем м.Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження №60216296.

21.12.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Флексіс», та ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №501019148.

У зв`язку з тим, що 21.12.2020 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ Вердикт Капітал було укладено Договір факторингу № 21-12/20 відповідно якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ Вердикт Капітал набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №501019148, виникла необхідність у заміні стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності зазначені правові норми, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція є аналогічною викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18.

Згідно із частиною першою статті 510 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на обґрунтування підстав звернення із заявою здійснено посилання на:

- виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. №19743 від 28.08.2019 року;

- Кредитний договір №501019148 від 18.04.2018 року;

- Договір факторингу від 21.12.2020 року № 21-12/20 відповідно якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ Вердикт Капітал набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №501019148.

Однак ТОВ "Вердикт Капітал" жодних доказів на підтвердження саме цих обставин до суду не надано, причини неможливості подання таких доказів суду не повідомлено.

Зокрема, до матеріалів справи заявником не долучений Кредитний договір №501019148 від 18.04.2018 року, що унеможливлює його перевірити на відповідність вимогам статям 87, 88 Закону України "Про нотаріат", тим самим виконати завдання адміністративного судочинства та здійснити судовий контроль за виконавчим провадженням. В той час, коли суд першочергово перевіряє наявність повноважень у стягувача, а лише потім, встановивши їх наявність та законність, вирішує питання про його заміну.

Окрім того, до матеріалів справи заявником не надано копії виконавчого документу - виконавчого напису нотаріуса, що не дає в повному обсязі можливості встановити обставини справи, з`ясувати склад сторін виконавчого провадження відповідно до вказаного напису. Суд зазначає, що саме виконавчий напис є основним документом (за відсутності в даному випадку судового рішення) при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Більше того згідно з пунктом 2.3 Договору від 21.12.2020 року № 21-12/20 сторони домовилися, що право вимоги вважається відступленим Фактору з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до Договору. Акт приймання-передачі Реєстру Боржників підписується в день укладення цього Договору.

Водночас до суду заявником не подано відповідного Акта приймання-передачі документів, що підтверджують перехід права вимоги за Кредитним договором №501019148 від 18.04.2018 року.

Виходячи з заявлених вимог, оцінки наданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником не надано достатніх доказів, що дають дійти висновку про наявність правових підстав для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні, а відтак подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 248, 379 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв