Справа № 380/9649/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року справа №380/9649/20

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Демчина В.Ю.,

за участю:

представника відповідача Волошин О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.В.Стефаника до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в:

Сільськогосподарський виробничий кооператив ім.В.Стефаника (місцезнаходження: 80661, Львівська область, Бродівський район, с.Ясенів, ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 23.09.2020, згідно з яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 500000,00грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 23.09.2020, згідно з яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій(штрафу) на суму 1020,00грн.

Ухвалою від 02.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії. У визначений судом строк позивач усунув недоліки.

Ухвалою від 04.12.2020 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2020, яким Головне управління ДПС у Львівській області застосувало до Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.В.Стефаника штрафні (фінансові) санкції у сумі 500000,00грн. винесене з порушенням закону, оскільки вважає, що норма застосована відповідачем застосовується виключно у разі надання послуг із зберігання іншим суб`єктам. Також позивач вважає незаконним те, що при проведенні перевірки працівники відповідача не пред`явили керівнику позивача чи уповноваженим особам направлення на перевірку, наказу та службового посвідчення. Крім того, позивач зазначає, що у відповідача відсутні повноваження на видачу ліцензії на право зберігання пального. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, та просить суд його скасувати.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене з дотриманням вимог чинного законодавства України, так як прийняте за результатами перевірки, в процесі проведення якої встановлено порушенням позивачем податкового законодавства, оскільк позивач без ліцензії зберігав пальне у 8 цистернах. Позивач же по характеру своєї діяльності не відноситься до суб`єктів господарювання, які не отримують ліцензії на зберігання пального, а саме позивач не є: підприємством, яке повністю утримується за рахунок коштів державного чи комунального бюджету; підприємством систему державного резерву; підприємством, що зберігає пальне, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі. Крім того, відповідач вважає безпідставним покликання позивача на непред`явлення передбачених законодавством документів до початку проведення перевірки, оскільки долучені до відзиву докази свідчать про протилежне. Крім того, відповідач спростовує твердження позивача щодо відсутності повноважень на видачу ліцензій.

У додаткових поясненнях відповідача зазначено, що перевіркою встановлено зберігання дизельного пального згідно з актами інвентаризації та на підставі видаткових та товарно-транспортних накладних. Зауважень до акта перевірки позивач не зазначив.

З огляду на зазначене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача під час розгляду справи по суті був відсутній.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

З метою забезпечення виконання Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Протоколу № 8 позапланового засідання міської комісії з питань техногенної-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Львівської міської ради від 17.03.2021, Протоколу № 8 позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 18.03.2021 року, Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 2 від 18.03.2021 року, та з метою попередження розповсюдження нової коронавірусної інфекції (COVID-19) у Львівському окружному адміністративному суді в період з 19 березня по 28 березня 2021 року включно (з можливим подовженням в залежності від епідеміологічної ситуації): встановлено особливий режим роботи суду, а саме: - обмежено вхід відвідувачам до приміщення суду; - прийом кореспонденції здійснюватиметься дистанційно за допомогою скриньки для вхідної кореспонденції розміщеної при вході в приміщення суду; - сторонам по справі рекомендується скористатися іншими дистанційними засобами подачі документів (електронна пошта, «Електронний суд», факсимільний зв`язок, поштове відправлення або кур`єрська доставка);- розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участі учасників судового процесу не здійснюватиметься, у зв`язку з припиненням їх пропуску до залів судових засідань; - ознайомлення учасників судового процесу з матеріалами судової справи, за наявності технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу або проводити ознайомлення після скасування посилення протиепідемічних заходів у Львівському окружному адміністративному суді; - самостійне переміщення учасників судового процесу та інших осіб по суду не допускається; - враховуючи припинення пропуску осіб до залів судових засідань та обмежень щодо переміщення будівлі суду, скасовуються раніше призначені сеанси відеоконференцзв`язку з іншими судами, - обмежується проведення ВКЗ до завершення посилених карантинних заходів. Рекомендується учасникам судового процесу використовувати можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Особливий режим роботи суду було продовжено відповідно до Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 3 від 25.03.2021 року - до 04 квітня 2021 включно; відповідно до Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 4 від 02.04.2021 року - по 12 квітня 2021 включно; відповідно до Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 5 від 09.04.2021 року - по 19 квітня 2021 включно; Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 6 від 16.04.2021 року - по 04 травня включно.

Сторони у цій справі не скористалися можливістю участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, тому розгляд справи було призначено у судовому засіданні 19.05.2021.

Ухвалою суду від 14.06.2021 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 19.07.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, суд замінив відповідача правонаступником - ГУ ДПС У Львівській області (кодЄДРПОУ ВП 43968090).Відповідно до ст.205 КАС України підстави для відкладення розгляду справи були відсутні. При цьому суд урахував, що позивач реалізував своє процесуальне право на подання заяви по суті справи та доказів.

Представник позивача, починаючи з 11.01.2021 систематично в судові засідання не з`являвся, звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.205 КАС України підстави для відкладення судового розгляду справи були відсутні. При цьому суд урахував, що позивач подав до суду відповідь на відзив, додаткові пояснення, отже реалізував своє процесуальне право на подання заяви по суті справи.

Також суд зауважує, що розгляд справи неодноразово був відкладений за клопотаннями представника позивача від 01.02.2021, 03.03.2021, 19.05.2021, а клопотанням від 14.06.2021 просив проводити підготовче засідання за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд встановив таке.

На підставі наказу №2970 від 26.08.2020 посадовим особам ГУ ДПС у Львівській області видані направлення №4504 від 26.08.2020, №4506 від 26.08.2020 та №4507 від 26.08.2020 на проведення фактичної перевірки Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.В.Стефаника.

За результатами перевірки складено Акт від 03.09.2020 року № 1019/13/14/РРО/30320367 перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Фактичною перевіркою встановлено неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП до ДПС за основним місцем обліку платника податків протягом 10 робочих днів.

Також, перевіркою встановлено зберігання Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім.В.Стефаника дизельного пального в кількості 59966 л і зберігання бензину А-92 в кількості 4235 л., згідно з актом інвентаризації від 31.08.2020 року за період з 01.04.2020 року по 09.07.2020 року СВК ім. В. Стефаника, згідно з товарно-транспортними накладними і видатковими накладними отримало 123207 л дизельного пального. Вищенаведене пальне зберігається у 8 цистернах, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального становить 185000 л.

Ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) відсутня.

Таким чином, відповідач зробив висновок про порушення позивачем вимоги п.63.3 ст.63 ПК України та вимоги ч.8 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято:

-податкове повідомлення-рішення від 23.09.2020 року № , яким за порушення п.63.3 ст.63 ПК України та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020,00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 23.09.2020 року № , яким за порушення ч.8 ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і , плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України і згідно з ч.2 ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 500000 грн.

Позивач, не погодився із зазначеними рішеннями, тому звернувся до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, оцінюючи обставини цієї справи та перевіряючи їх доказами, затососовує такі норми права.

Щодо встановленого перевіркою порушення, суд зазначає таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 481).

Статтею 1 Закону №481, серед іншого надано визначення наступним поняттям:

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Згідно з ч.ч.8, 10 ст.15 Закону №481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Частиною 16 ст. 15 Закону №481 встановлено, що суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Відповідно до ч.19 ст.15 Закону №481 ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Частиною 44 ст. 15 Закону №481 передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Згідно з абз.9 ч.2 ст.17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

З матеріалів справи видно, що зберігання позивачем пального, а саме: дизельного пального в кількості 59966л та бензину А-92 в кількості 4235 л підтверджується актом інвентаризації (а.с.62-68) та товарно-транспортними і видатковими накладними (а.с.69-78).

Суд встановив, що СВК ім. В. Стефаника здійснював зберігання пального без наявності ліцензії, водночас позивач не надав суду доказів відповідності СВК ім. В. Стефаника жодному із зазначених у ч.19 ст.15 Закону №481 критеріїв, які дають право суб`єкту господарювання на зберігання пального без отримання ліцензії.

Відтак Головним управлінням ДПС у Львівській області правомірно застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 500000,00 грн. відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону №481.

Щодо невручення та не надсилання позивачу акта перевірки, акта відмови від підпису, ненадання для ознайомлення наказу та направлень, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як видно з матеріалів справи, заступником головного бухгалтера підприємства Стеблій М.В. , отримано копію наказу на перевірку, пред`явлено направлення на перевірку (а.с.59-61).

Щодо того факту, чи заступник головного бухгалтера підприємства Стеблій М.В. є уповноваженою особою підприємства, то позивач жодних доказів, які його спростовують, суду не надав.

Тому покликання позивача на порушення відповідачем норм ПК України щодо пред`явлення чи надання до перевірки визначених законодавством документів є безпідставним.

Щодо повноважень відповідача видавати ліцензії, то суд зазначає таке.

Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 01.07.2019.

Відповідно до абз. 1 преамбули Закону №481/95-ВР (в редакції Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII) цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Статтею 1 Закону №481 визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481 встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Державна фіскальна служба України 30.05.2019 року направила Головним управлінням ДФС в областях та м. Києві лист № 17014/7/99-99-12-01-01-17, яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема, і на роздрібну торгівлю пальним.

Серед іншого, у цьому листі зазначено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензій (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним) починаючи з 12.06.2019 року. При цьому головні управління ДФС в областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019 року.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що починаючи з 12.06.2019 року, суб`єкти господарювання могли подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального. Розгляд відповідних документів має тривати не більше 20 календарних днів з дня одержання відповідних документів, а орган ліцензування має видавати зазначені ліцензії починаючи з 01.07.2019 року.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №609 від 05.08.2015 (в редакції станом на 01.07.2019), до повноважень територіальних органів ДФС віднесено видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, як і зберігання пального.

Таким чином, для здійснення такого виду господарської діяльності як роздрібна торгівля пальним, позивач був зобов`язаний, з врахуванням законодавчих змін, завчасно, тобто до 01.07.2019, отримати відповідну ліцензію із поданням відповідної заяви, що не було зроблено вчасно.

При цьому доводи позивача про те, що Кабінет Міністрів України не надав повноважень ДФС видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, спростовуються внесеними до вищевказаного Переліку органів ліцензування змінами, які набули чинності з 01.07.2019.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 23.09.2020, згідно з яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 500000,00грн. є необґрунтовані.

Щодо оскарження податкового повідомлення рішення від 23.09.2020 №, то суд зазначає таке.

Відповідно до п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Пунктом 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. №1588 встановлено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно з п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Позивачем не надано доказів подання до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП, як і не заперечено обов`язку щодо його подання.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2020 №, яким до СВК ім. В. Стефаника застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 1020,00 грн., не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень і докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення підтвердився при розгляді цієї справи, що є підставою для відмови у визнанні протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області № від 23.09.2020 та № від 23.09.2020.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтовані, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.В.Стефаника (місцезнаходження: 80661, Львівська область, Бродівський район, с.Ясенів, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.07.2021.

Суддя Лунь З.І.