Справа № 9901/126/21
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2021 року м. Київ № 9901/126/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
доПенсійного фонду України в особі Голови правління Пенсійного фонду України Капінуса Євгенія Валерійовича та Директора департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України Охріменко Олени Валентинівни
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Верховного Суду з позовом про зобов`язання керівництво Пенсійного фонду України перерахувати позивачу пенсію з додатком до цієї позовної заяви "Розрахунок пенсії за даними Автоматизованої системи Розрахунку пенсій, згідно з ст.ст. 13, 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; призначити Пенсійному фонду України невідкладну одноразову виплату позивачу протягом 10 днів після вступу в дію ухвали, рішення, постанови чи вироку Верховного Суду України моральної компенсації в еквіваленті пенсії позивача щомісячно за час протягом 14 місяців з дня, доки відбувалося "відфутболювання" законним вимог позивача керівництвом Пенсійного фонду України після першого звернення позивача до них, - розрахунок компенсації за 14 місяців складає 166 тисяч 950 гривень; зобов`язання Пенсійний фонд України підписати з позивачем акт прийому-передання належних відповідачу коштів, погоджувальний акт чи інший вид документу (прошу суд призначити вид і назву такого документу), щоб кошти були виплачені позивачу після перерахунку разом з позивачем цим фондом усієї заборгованості ПФУ позивачу протягом десяти днів після вступу ухвали, рішення, постанови чи вироку суду в законну силу.

Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2021 справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Приймаючи до провадження справу №9901/126/21 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, позивачу слід уточнити позовні вимоги з урахуванням норм ч. 1 ст. 5 КАС України.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (надалі по тексту також - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Відповідно до п. 7 Положення № 280, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п. п. 6 п. 4 Положення № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів, зокрема, у забезпеченні надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень відповідно до законодавства; внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб та їх використання; здійсненням призначення, перерахунку та виплати пенсії.

Відповідно до п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (надалі по тексту також - Положення № 28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, внесення відомостей до них та їх використання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794, затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (надалі по тексту також - Постанова 794), згідно пункту 1 якої, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до п. 5 Постанови 794, персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (дентифікаційному номеру фізичної особи).

Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Таким чином, з наведеного слідує, що ведення персоніфікованого обліку у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, внесення відомостей до нього та їх використання належить саме до компетенції територіальних органів Пенсійного фонду України, а не центрального органу виконавчої влади - Пенсійного фонду України. При цьому, з матеріалів справи слідує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

З урахуванням вищезазначеного, позивачу слід уточнити склад учасників справи та у зв`язку із цим уточнити позовні вимоги.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання позовної заяви.

Таким чином, позивачу слід надати докази сплати судового збору у розмірі 908,00грн.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали вказаних вище документів.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу №9901/126/21 до провадження. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін