Справа № 140/4377/21
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4377/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Волиньвугілля», про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (далі - Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Волиньвугілля» (далі ДП «Волиньвугілля», третя особа), про визнання відмови протиправною у поновленні права на належне матеріальне забезпечення в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі тимчасової непрацездатності, а саме на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати; зобов`язання поновити право на належне матеріальне забезпечення в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі тимчасової непрацездатності через зобов`язання Державного підприємства «Волиньвугілля» направити до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області заяву-розрахунок невиплаченої частини допомоги по тимчасовій непрацездатності з розрахунку 100 відсотків середньої заробітної плати за період з 18.10.2019 по 26.10.2019, з 29.10.2019 по 27.11.2019, з 30.11.2019 по 28.12.2019, з 03.01.2020 по 13.01.2020 з врахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває у трудових відносинах з ДП «Волиньвугілля» та перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними листками непрацездатності. Однак допомогу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за період перебування на лікарняному отримав у заниженому розмірі. У зв`язку з цим звернувся до відповідача з вимогою оплатити заборговані кошти у розмірі 100% середньої заробітної плати відповідно до листків непрацездатності з урахуванням виплачених сум. Проте у проведенні такого перерахунку позивачу було відмовлено з тих підстав, що фінансування листків працездатності проведено до заяв-розрахунків, наданих ДП «Волиньвугілля».

Як зазначає позивач, отримавши таку відмову, звернувся до ДП «Волиньвугілля» з вимогою надати на адресу відповідача належний розрахунок розміру допомоги по тимчасовій непрацездатності, виходячи із 100% середньої заробітної плати, яку отримала на підприємстві. Однак листом ДП «Волиньвугілля» відмовило у задоволенні таких вимог у зв`язку з тим, що у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату ЄСВ по ДП «Волиньвугілля» з жовтня 2018 року через те, що упродовж 2019-2020 років зарахування внесків, сплачених підприємством проводилось на погашення недоїмки, штрафів та пені в календарній черговості їх виникнення. Фактично впродовж 2019-2020 років усі суми сплаченого ЄСВ на заробітну плату скеровані на погашення заборгованості із нарахованих штрафних санкцій, пені.

Позивач вважає, що сам факт відсутності в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про сплату страхових внесків роботодавцем за відсутності її вини не є підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100% середньої заробітної плати. А тому вважає таку відмову відповідача протиправною, що порушує її право на соціальне забезпечення.

На підставі вищенаведеного просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

18.05.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області виконало свої зобов`язання щодо фінансування виплат у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_1 за поданими роботодавцем ДП «Волиньвугілля «заявками-розрахунками.

Вказує на те, що Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області та його відділення не призначають допомог по тимчасовій непрацездатності та не відмовляють чи погоджують його призначення, а проводять фінансування виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення є у виключній компетенції комісії (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності ДП «Волиньвугілля», яка створюється роботодавцем. А тому позовні вимоги до управління про зобов`язання вчинити дії є необґрунтованими, без посилання на нормативно-правові акти.

Також відповідач зазначає, що середня заробітна плата для розрахунку позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності визначена роботодавцем ДП «Волиньвугілля» на підставі пункту 4 статті 19 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та згідно з пунктом 29 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001, не вище за розмір мінімальної заробітної плати.

Крім того, відповідач вважає, що не є належним відповідачем по справі, оскільки спірні правовідносини виникли між позивачем та ДП «Волиньвугілля», тому що Пенсійним фондом України не зарахований страховий стаж позивача за відповідний розрахунковий період та роботодавцем не подано оновленої заяви-розрахунку до Фонду.

Від третьої особи надійшла заява в якій зазначили, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на ДП «Волиньвугілля», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача від 16.05.1978 року .

В період з 18.10.2019 по 26.10.2019, з 29.10.2019 по 27.11.2019, з 30.11. 2019 по 28.12.2019, та з 03.01.2020 по 13.01.2020 позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності серії НОМЕР_1 ; АДФ № 138836; АДФ № 139049; АДФ № 139265.

Підприємством виплачено ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням, що розрахована з мінімальної заробітної плати.

04.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області із заявою про виплату допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 18.10.2019 по 26.10.2019, з 29.10.2019 по 27.11.2019, з 30.11. 2019 по 28.12.2019, та з 03.01.2020 по 13.01.2020 у розмірі 100 % середньої заробітної плати та здійснити доплату в сумі 16 402,62 грн., оскільки виплата проведена у сумі 12 063,92 грн.

Листом від 04.03.2021 № 01-24/Ш-7з-12 Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області повідомлено, що до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області від страхувальника ДП «Волиньвугілля» надійшла заява-розрахунок №001986 від 12.11.2019 для фінансування матеріального забезпечення на загальну суму 5620,69 грн., у тому числі для надання допомоги по листку непрацездатності АДМ №341211 з 18.10.2019 по 28.10.2019 у сумі 822,54 грн. Платіжним дорученням №936 від 11.12.2019 на рахунок ДП «Волиньвугілля» кошти були перераховані Фондом у сумі 5620,69 грн. Заява-розрахунок №002159 від 09.12.2019 від ДП «Волиньвугілля» для фінансування матеріального забезпечення на загальну суму 11 065,59 грн., у тому числі для надання допомоги по листку непрацездатності АДФ №138838 з 29.10.2019 по 29.11.2019 у сумі 3701,43 грн. профінансована Нововолинським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду 27.12.2019 платіжним дорученням №1093 у сумі 11065,59 грн. Заява-розрахунок №000051 від 10.01.2020 від ДП «Волиньвугілля» для фінансування матеріального забезпечення на загальну суму 5620,69 грн., у тому числі для надання допомоги по листку непрацездатності АДФ №139049 з 30.11.2019 по 02.01.2020 у сумі 4661,06 грн. профінансована Нововолинським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду 29.01.2020 платіжним дорученням №177 у сумі 5620,69 грн. Заява-розрахунок №000239 від 07.02.2020 від ДП «Волиньвугілля» для фінансування матеріального забезпечення на загальну суму 3647,38 грн., у тому числі для надання допомоги по листку непрацездатності АДФ №139265 з 03.01.2020 по 13.01.2020 у сумі 1507,99 грн. профінансована Нововолинським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду 26.02.2020 платіжним дорученням №348 у сумі 3647,38 грн.

Таким чином, відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що зазначені листки непрацездатності профінансовані Фондом відповідно до поданих її роботодавцем заяв-розрахунків у повному обсязі. Заборгованості Фонду з цього приводу немає.

Для вирішення питання донарахування суми допомоги позивачу запропоновано звернутися до роботодавця ДП «Волиньвугілля».

У зв`язку з цим 14.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до ДП «Волиньвугілля» із заявою про надання до Фонду соціального страхування належного розрахунку оплати лікарняних у розмірі, передбаченому законом, виходячи із 100% середньої заробітної плати, яку вона отримувала.

Листом від 19.04.2021 №364/7.1/10-39 ДП «Волиньвугілля» повідомило ОСОБА_1 про те, що його страховий випадок настав у жовтні 2019 року; за даними реєстру застрахованих осіб індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 загальний страховий стаж за період з 01.01.2004 по 31.03.2021 становить 14 років 9 місяців, за період протягом останніх дванадцять місяців перед страховим випадом (з 10.2018 по 09.2019) відомомості про страховий стаж відсутні. Враховуючи відсутність страхового стажу, нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності здійснене виходячи із розміру мінімальної заробітної плати.

Також у цьому листі зазначено, що внесення даних про сплату єдиного внеску, зарахування періоду до страхового стажу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюється Пенсійним фондом України. Вихідними даними для формування позначок про сплату єдиного внеску є відомості із картки платника податків. За інформацією сервісного центру, згідно даних Центрального сховища обліку сплати страхових внесків до Пенсійного фонду, позначка про сплату ЄСВ по ДП «Волиньвугілля» сформована по жовтень 2018 року.

Згідно даних електронного кабінету платника податку, зареєстрованого в ДПС у Волинській області, по ДП «Волиньвугілля» борг зі сплати єдиного внеску становить 6838,6 тис. грн. Перерахування єдиного внеску підприємством здійснюється одночасно з виплатою заробітної плати. При цьому, після опрацювання платіжних доручень, де зазначений період, за який проводиться сплата єдиного внеску на заробітну плату в картці платника податку поступлення коштів зараховується на погашення недоїмки, штрафів та пені, в календарній черговості їх виникнення. Фактично впродовж 2019-2020 років усі суми сплаченого ЄСВ на заробітну плату скеровані на погашення заборгованості з нарахованих штрафних санкцій, пені.

Враховуючи вищевикладене, ДП «Волиньвугілля» повідомило ОСОБА_1 про те, що здійснити перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності, виходячи із 100% середньої заробітної плати, та подати до Фонду соціального страхування оновленої заяви-розрахунку на даний час не має законних підстав. Проте, після зарахування не менше шести місяців до страхового стажу, перед настанням страхового випадку, відповідний перерахунок буде зроблено та надано відповідні документи для отримання матеріального забезпечення за листками непрацездатності відповідно до вимог законодавства, в іншому разі, запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду для захисту своїх прав.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Згідно з статтею 1 цього Закону страховиком є Фонд соціального страхування України, а терміни застрахована особа, страхувальники та роботодавці вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким визначено, що: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Одним з принципів соціального страхування згідно з статтею 3 Закону №1105-XIV є обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 20 Закону № 1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, як зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Статтею 19 Закону № 1105-XIV передбачено право громадян на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 19 Закону № 1105-XIV застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на допомогу по тимчасовій непрацездатності виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону № 1105-XIV передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах: 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років.

Відповідно до статті 33 вказаного Закону при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 34 Закону №№ 1105-XIV передбачено, що фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

У разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 19.07.2018 прийнято постанову № 12 Про затвердження Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (надалі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм та умови фінансування страхувальників для надання за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (далі - Фонд): матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, передбаченого статтею 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон), за такими видами, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у разі настання у застрахованої особи страхового випадку, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) із страхування з тимчасової втрати працездатності, на підставі поданих документів, передбачених статтею 31 Закону, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення (далі - комісія) страхувальник нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок, яка повинна бути передана до робочих органів виконавчої дирекції Фонду не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією такого рішення.

Згідно з Порядком фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами. Форма заяви-розрахунку наведена у додатку 1 до цього Порядку (абз. 1, 2 п.4 Порядку)

Згідно з пунктом 5 Порядку страхувальник подає заяву-розрахунок до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за своїм місцезнаходженням чи місцем проживання.

Заява-розрахунок надається страхувальником в паперовому вигляді особисто до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, або надсилається в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (п.6 Порядку).

Відповідно до пункту 7 Порядку заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та окремі виплати потерпілим на виробництві (членам їх сімей), зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку.

У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення.

Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Після надходження коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов`язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення не пізніше, ніж у строки, визначені у частині другій статті 32 Закону (пункт 9 Порядку).

Аналіз зазначених правових норм свідчить, що під час прийняття рішення про матеріальне забезпечення застрахованої особи, нараховане страхувальником, страховик протягом десяти робочих днів має вчинити не одну, а ряд послідовних дій у межах своїх повноважень.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 20.05.2020 у справі №754/6256/16.

Суд зазначає, що у даному випадку, заяви-розрахунки №001986 від 12.11.2019, №002159 від 09.12.2019, №000051 від 10.01.2020, подані ДП «Волиньвугілля» по листках непрацездатності ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ; АДФ № 138836; АДФ № 139049; АДФ № 139265 були профінансовані повністю, що підтверджується платіжними дорученнями №936 від 11.12.2019, №1093 від 27.12.2019, №177 від 29.01.2020, №348 від 26.02.2020, а тому Управління виконавчої дирекції ФСС у Волинській області виконало у повному обсязі свої зобов`язання щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 відповідно до вищевказаного Порядку.

Із матеріалів справи не вбачається, що комісією (уповноважений) із соціального страхування підприємства вчинялися дії, передбачені вищенаведеними нормами Порядку, за наслідками яких Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області повинно було здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення, відтак позовна вимога про визнання протиправною відмови у поновленні права на належне матеріальне забезпечення в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі тимчасової непрацездатності, а саме на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку із захворюванням у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати є передчасною та задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: зобов`язати відповідача поновити право на належне матеріальне забезпечення в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі тимчасової непрацездатності через зобов`язання Державного підприємства «Волиньвугілля» направити до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області заяву-розрахунок невиплаченої частини допомоги по тимчасовій непрацездатності з розрахунку 100 відсотків середньої заробітної плати за період з 18.10.2019 по 26.10.2019, з 29.10.2019 по 27.11.2019, з 30.11.2019 по 28.12.2019, з 03.01.2020 по 13.01.2020 з врахуванням виплачених сум, то вона також до задоволення не підлягає, оскільки для того, щоб зобов`язати відповідача вчинити певні дії слід констатувати перед цим наявність в його діях, бездіяльності чи прийнятих рішеннях ознак протиправності, чого в даному випадку немає.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Поряд з цим слід зазначити, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого права, оскільки внесення даних про сплату єдиного внеску, зарахування періоду до страхового стажу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснюється Пенсійним фондом України. Таким чином належним способом захисту є визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у зарахуванні до стажу роботи спірного періоду до страхового стажу для здійснення права на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати стаж роботи за спірний період до страхового стажу для здійснення права на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Аналогічна позиція викладена в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 року в справі №140/507/21.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Волиньвугілля» про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич