Справа № 758/3579/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/3579/21 Суддя (судді) першої інстанції: Петрова Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» до Державної інспекції ядерного регулювання про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати постанову Державної інспекції ядерного регулювання №33-17/02/2021-ЮО від 22.02.2021, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. на підставі статті 17-1 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії».

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Державною інспекцією ядерного регулювання винесено оскаржувану постанову на ТОВ «Телеоптик» за порушення умов Ліцензії на право провадження діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання (ДІВ) ОВ №000891 від 29.08.2012, а саме п. 2.6 - дозвіл на передачу (збут) ДІВ лише тим суб`єктам господарювання, які мають відповідну ліцензію на діяльність з ДІВ саме тих типів, що передаються. В свою чергу, рентгенівський комплекс КРДЦ-01-АЛЬФА, у зв`язку з постачанням якого відповідачем було накладено на позивача штраф, відповідає вимогам ДСТУ EN 60601-1-3:2015, який своєю чергою задовольняє критерію звільнення від ліцензування рентгенівського обладнання.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеоптик», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що виявлене порушення не може нанести шкоди здоров`ю людей чи навколишньому середовищу і відповідно до статті 82 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не є підставою для накладення штрафу.

Державною інспекцією ядерного регулювання подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судам предметно підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Звертаючись до фактів цієї справи, колегією суддів встановлено, що предметом судового оскарження у ній є постанова Державної інспекції ядерного регулювання про накладення штрафу, передбаченого Законом України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії», а не Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Накладений на позивача штраф за своєю природою не є адміністративним стягненням як різновидом адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП чи іншими Законами за вчинення адміністративних правопорушень, а є фінансовою санкцію, застосованою на підставі статті 17-1 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» за порушення умов ліцензії.

Відтак, вказаний адміністративний позов за предметною юрисдикцією не підсудний місцевим загальним судам як адміністративним судам та відповідно до положень вищенаведеної статті 20 КАС України підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

В свою чергу, суд першої інстанції, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Частиною першою статті 318 КАС України передбачено, що у разі прийняття рішення судом першої інстанції з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, таке рішення суду підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

З огляду на викладене, враховуючи місцезнаходження сторін у справі, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва за встановленою законом підсудністю.

Керуючись статтями 315, 318, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року скасувати.

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеоптик» до Державної інспекції ядерного регулювання про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направити на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 20 липня 2021 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко