Справа № 523/9640/21
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/9640/21
Провадження №2-а/523/68/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М. ,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Корбута Владислава Віталійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ДП18 №821671 від 16.05.2021р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

На думку позивача постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності була ухвалена інспектором з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини. Позивач зазначає, що вона 16.05.2021р. керувала транспортним засобом марки Кіа, р/ НОМЕР_1 та на посту с. Коблево Миколаївської області була зупинена інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Корбутом В.В., яким згодом була складена згадане вище постанова, в якій ним було зазначено, що ОСОБА_1 керувала ТЗ не маючи при цьому права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги п.2.1 ПДР України. Позивач зазначає, що вона на вимогу інспектора представляла копію посвідчення з телефону, проте інспектор повідомив її про те, що такого посвідчення водія не має в базі та склав відносно неї постанову. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Належним чином повідомлена позивач про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась без поважних на те причин.

Інспектор патрульної поліції в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Представник Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність.

Неявка сторін на перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Корбут В.В. 16.05.2021р. в с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області склав відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП та застосував до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Підставою притягнення до адмінвідповідальності інспектором було зазначено, що ОСОБА_1 16.05.2021р. керувала автомобілем марки Кіа, р/н НОМЕР_2 , не маючи при цьому права керування транспортним засобом, чим порушила п.2.1 ПДР України.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно до підпункту «а», пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому згадані вище норми не дають право водію надавати для перевірки на вимогу інспектора копію водійського посвідчення.

Як убачається з пояснень позивача та представлених з боку відповідача доказів, ОСОБА_1 не заперечує факту непред`явлення оригіналу водійського посвідчення, для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на неправомірність її дій та порушення з її боку вимог п.2.1 ПДР України.

Разом з цим, правильно встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення інспектором неправильно були кваліфіковані дії ОСОБА_1 та безпідставно притягнуто її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП, виходячи з наступного обґрунтування.

Так, статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами частини першої статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час частина друга тієї же статті визначає, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом позивач має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 15.03.2013р. МРЕВ ДАІ м. Херсон з відкритою категорією «В», яка дозволяє керувати автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії «В» та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів (п.2.13 ПДР).

Саме таку копію посвідчення водія було надано інспектору Корбуту В.В. на його вимогу з боку ОСОБА_1 , що підтверджується наданим відповідачем відеозаписом. При цьому, інспектор складаючи відносно правопорушника постанову серії ДП18 №821671 від 16.05.2021р. послався на вказане посвідчення водія, як на документ який посвідчує особу ОСОБА_1 . Таким чином інспектор переконався, що ОСОБА_1 має право на керування автомобілем Кіа, р/н НОМЕР_2 , класифікація якого підпадає під категорію групи «В».

Отже, після встановлення інспектором наявності у водія права на керування автомобілем, проте за відсутності самого посвідчення водія, зокрема його оригіналу, дії ОСОБА_1 слід було кваліфікувати за частиною першою статті 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідченні водія відповідної категорії.

Згідно п.2 ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги неправильну кваліфікацію скоєного правопорушення, зазначену у постанові інспектором патрульної поліції Корбутом В.В., суд дійшов висновку про скасування постанови та надіслання справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд.

З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.286 КАС України, ст.ст.256,268,288, 293 КУпАП,

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №821671 від 16 травня 2021р., якою була притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою ст.126 КУпАП скасувати, направивши справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 454,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 липня 2021р.

Суддя