Справа № 300/2349/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2349/20 пров. № А/857/5918/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авіана» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 р. (прийняте у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Скільським І.І.) у справі № 300/2349/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Авіана» до Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Приватне підприємство «Авіана» (далі ПП «Авіана», позивач) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправною і скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області про застосування адміністративно-господарського штрафу та нарахування плати за проїзд в розмірі 630,24 Євро, згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 28 від 15.07.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно прийняв постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 25.08.2020 № 200239 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів, позаяк суб`єктом відповідальності за таке правопорушення є автомобільний перевізних, а не власник транспортного засобу. Вказує, що відповідно до оформлених товарно-транспортних накладних на вантаж, перевізником товару є ФОП ОСОБА_1 , водій - ОСОБА_2 , проте у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 14.07.2020, вантаж було перезавантажено на інший автомобіль, який належить ПП «Авіана», керування яким здійснював водій ОСОБА_3 . Окрім цього зазначив, що в оскаржуваній постанові не вказано який конкретно абзац частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» порушено. Тобто відповідачем протиправно складено на позивача постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у відкритті провадження у справі, в частині визнання протиправним та скасування нарахування плати за проїзд в розмірі 630,24 Євро, згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 28 від 15.07.2020 відмовлено.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ПП «Авіана», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до незаконного та необгрунтованого вирішення спору по суті. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати № 28 за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0011281 від 15.07.2020 року на суму 630,24 євро, складений Управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області.

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області № 200239 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000 грн.

- визнати протиправним та скасувати Акт № 215366 та постанову Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.07.2020.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зі змісту актів, довідки, чека та розрахунку № 28 від 15.07.2020 неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю. Вказує на те, що здійснення габаритно-вагового контролю відбувалося з порушеннями. Зазначає, що ваги, які використовувались відповідачем при зважуванні ТЗ позивача, не можуть відповідати вимогам законодавства щодо обладнання, яке повинно застосовуватися для обладнання пересувного пункту габаритно-вагового контролю, та не можуть застосовуватись для зважування транспортних засобів у русі, оскільки факт про проведення метрологічної атестації не підтверджено, а копії свідоцтва взагалі відсутні.

Крім цього зазначає, що автомобіль позивача перевозив круглі лісоматеріали, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних серій МОА № 541196. Лісоматеріали за своєю властивістю є подільними. З цього випливає, що ваговий контроль не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, так як лісоматеріали в силу своїх властивостей, могли змінити навантаження при зміні свого положення при русі ТЗ.

Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи про первісного перевізника і власника вантажу, та обставини, які склалися в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів позивача, викладених у позовній заяві, та оскаржуваного рішення суду першої інстанції; жодних належних доказів в обґрунтування порушенням судом першої інстанції при ухваленні цього рішення норм матеріального та процесуального права відповідачем при поданні апеляційної скарги не надано.

Зокрема вказує на те, що при зважуванні транспортного засобу позивача 15.07.2020 використовувались ваги виробництва «СНЕКLODE FREEWEIGH» (Англія), якими проводять зважування в Івано-Франківській області і які знаходиться на балансі Івано-Франківського облавтодору. Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики видано Сертифікат серії А 004666 затвердженого типу засобів вимірювальної техніки, ІМ-М1/1-2195-2007 від 21 листопада 2007 р., яким засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики затверджено тип засобів вимірюваної техніки "Ваги пересувні автомобільні «СНЕКLODE FREEWEIGH». У вказаному Сертифікаті зазначено, що міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу ваг, - не більше одного року, рекомендований міжкалібрувальний інтервал - 1 рік.

Автомобільні ваги «СНЕКLODE FREEWEIGH» пройшли повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 34-00/4432 від 15.11.2019, де зазначено заводський номер ваг № 008238 (чинне до 15.11.2020). Свідоцтво видане Укрметртестстандартом (Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів), підписане державним повірителем Д.О. Глущенко, та має відбиток повірочного тавра.

Ваги «СНЕКLODE FREEWEIGH», відносяться до затверджених типів засобів вимірювальної техніки.

Отже проходження повірки пересувними автомобільними вагами «СНЕКLODE FREEWEIGH» свідчить про їх відповідність метрологічним та технічним вимогам.

Вказує на те, що водій, який здійснює вантажні перевезення великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху і закріпити необхідним чином товар, що не повинно допускати його зсув на осі.

Зазначила, що тагяч та причіп, на якому здійнювалось перевезення, належить ПП Авіана, водієм, що здійснював перевезення вантажу, під час проведення габаритно-вагового контролю, був ОСОБА_3 , який перебуває у трудових відносинах з позивачем, тому посилання представника позивача на те, що позивач фактично не був перевізником є безпідставні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до направлення на рейдову перевірку № 011167 від 13.07.2020 Управління Укратрансбезпеки в Івано-Франківській області, головного спеціаліста ОСОБА_4 та старшого державного інспектора Федоріва М.М. направлено для проведення перевірки з 15.07.2020 по 15.07.2020.

15.07.2020 вказаними посадовими особами складено акт № 215366 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого водієм ОСОБА_3 на автодорозі Н-09 на автомобілі DAF, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом REBDERS номерний знак НОМЕР_2 , що належить ПП «Авіана», порушено вимоги абзацу шістнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % без відповідного дозволу.

Також посадові особи склали довідку від 15.07.2020 № 0009178 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт від 15.07.2020 № 0011281 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, згідно яких повна маса вказаного транспортного засобу позивача з причепом - 47,30 тонн, нормативно допустима - 40 тонн.

Відповідачем направлено лист на адресу ПП «Авіана» про призначення на 25.08.2020 з 10 до 12 год., розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, згідно вказаного акту, який отримано відповідачем 07.08.2020.

25.08.2020 заступник начальника Управління Укратрансбезпеки в Івано-Франківській області виніс постанову за № 200239 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ПП «Авіана» в розмірі 34 000 грн, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також контролюючим органом винесено розрахунок № 28 від 15.07.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 630,24 Євро.

Не погодившись з постановою та розрахунком суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження, в частині визнання протиправним та скасування нарахування плати за проїзд в розмірі 630,24 Євро, згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 28 від 15.07.2020, суд виходив з того, що розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Ця ухвала апелянтом не оскаржувалась і набрала законної сили.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з цих же підстав не оскаржується і Акт № 215366, який позивач просить скасувати в апеляційній скарзі, окрім того колегія суддів зазначає, що в позовній заяві позивач не заявляв про оскарження цього Акта.

Тому доводи позивача щодо вищенаведеного не беруться судом до уваги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідачем правомірно визначено позивача як перевізника, оскільки саме перевезення фактично проводилося ПП «Авіана», жодних документів, відповідно до статей 33, 48, 50 Закону України «Про автомобільний транспорт», про перевезення вантажу від імені ФОП ОСОБА_1 чи на його замовлення не надано та в матеріалах справи відсутні, а тому посилання позивача на те, що вказані перевезення виконувалися ФОП ОСОБА_1 є безпідставними.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Статтею 5 Закону № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення вантажів.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Відповідно до статті 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно статті 50 Закону № 2344-ІІІ договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Як видно з наданих позивачем товарно-транспортних накладних серії МОА № 541194 та № 541196 від 14.07.2020, перевізником деревини (круглі лісоматеріали) є ФОП ОСОБА_1 , а водієм - ОСОБА_2 на автомобіль SCANIA, державний номер НОМЕР_3 , з причепом державний номер НОМЕР_4 .

Разом з тим, відповідно до наданих пояснень позивача, 14.07.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода та вищевказаний автомобіль SCANIA з причепом перекинулись, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 084678.

Судом встановлено, що під час проведення відповідачем 15.07.2020 габаритно-вагового контролю встановлено, що вантаж згідно вказаних товарно-транспортних накладних серії МОА № 541194 та № 541196 від 14.07.2020 перевозив уже водій ОСОБА_3 на автомобілі DAF, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом REBDERS, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ПП «Авіана», з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % без відповідного дозволу чим порушив вимоги абз. 16 ч.1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до наявних в матеріалах справи свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та НОМЕР_6 автомобіль DAF, номерний знак НОМЕР_1 та причіп REBDERS, номерний знак НОМЕР_2 належать на праві власності ПП «Авіана».

Тобто, фактично вказаний вантаж на власному автотранспорті перевозив позивач - ПП «Авіана», під керуванням водія ОСОБА_3 , який перебуває з останнім у трудових відносинах. Вказані обставини позивачем не заперечуються.

При цьому будь-яких документів, які б підтверджували передачу позивачем у користування транспортних засобів ФОП ОСОБА_1 чи договору про перевезення вантажу ні відповідачу під час проведення перевірки, ні суду не подано.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно визначено позивача як перевізника, оскільки саме перевезення фактично проводилося ПП «Авіана», жодних документів, відповідно до статей 33, 48, 50 Закону України «Про автомобільний транспорт», про перевезення вантажу від імені ФОП ОСОБА_1 чи на його замовлення не надано та в матеріалах справи відсутні, а тому посилання позивача на те, що вказані перевезення виконувалися ФОП ОСОБА_1 є безпідставними.

Крі того, судом встановлено, що під час проведення 15.07.2020 габаритно-вагового контролю водієм підписано всі складені відповідачем документи та не зазначено, що перевезення здійснюється ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ).

За таких обставин колегія суддів визнає правомірним застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн, тобто в межах санкції, визначеної абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що позивач в добровільному порядку, або в порядку регресу може відшкодувати за рахунок ФОП ОСОБА_1 сплачені ним адміністративно-господарські санкції у випадку доведеності перевищення підприємцем встановлених законодавством габаритно-вагових норм 15.07.2020 під час перевезення вантажу згідно товарно-транспортних накладних серії МОА за №№ 541194 та 541196 від 14.07.2020.

Щодо решти обставин і доводів апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що такі не спростовують викладених вище висновків і на законність судового рішення не впливають, оскільки спірним при поданні позовної заяви була особа, суб`єкт правопорушення, який повинен нести відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час перевезення вантажу.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Авіана» лишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 300/2349/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин