Справа № 320/12948/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року № 320/12948/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Шевчук Н.С.,

представника позивача Дубецької В.О.

представника відповідача Мавчан А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Київській області

до Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство»

про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головного управління ДПС у Київській області до Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство», в якому просить суд (з урахуванням зменшення позовних вимог):

- стягнути з Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» () кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 1041179, 36 грн. (один мільйон сорок одна тисяча сто сімдесят дев`ять грн. 36 коп.) з рахунків Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належать такому платнику податків.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість. Борг є узгодженим, проте самостійно КП «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» не сплачений.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено про часткове погодження з позовними вимогами про стягнення податкового боргу та наголошено про сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 10.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 13.01.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.03.2021 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.04.2021прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС у Київській області про зменшення позовних вимог від 06.04.2021 (вх.№17823/21).

Ухвалою суду від 14.06.2021 прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС у Київській області про зменшення позовних вимог від 24.05.2021 (вх.№18651/21).

Ухвалою суду від 16.06.2021 поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 24.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

IV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» (; місцезнаходження: Київська обл., Рокитнянський р-н., смт Рокитне, вул. Ентузіастів, буд.7), зареєстровано з 12.03.2008 як юридична особа, про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000349.

Контролюючим органом виставлено КП «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» податкову вимогу форми «Ю2» від 05.12.2008 №2/1115, яка отримана підприємством 05.12.2008.

Відповідачем подано до контролюючого органу: податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.04.2019 на суму 26 496,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.06.2019 па суму 39 368,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.07.2019 на суму 41 961,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.08.2019 на суму 50 197.00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.09.2019 на суму 38 162,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.10.2019 на суму 60 657,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.11.2019 на суму 57 053,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.12.2019 на суму 57 480,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.01.2020 на суму 66 061,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.02.2020 на суму 35 746,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.03.2020 на суму 54 454,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.04.2020 на суму 46 003,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 15.05.2020 на суму 47540, 00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 53 248,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.07.2020 на суму 56 950,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.08.2020 на суму 46 503,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.09.2020 на суму 50 962,00 грн.

ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення форм «Н» від 02.06.2020 №, яким визначено платнику податків податкове зобов`язання за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних / коригування розрахунків до податкових накладних в сумі 132, 50 грн., яке вручено позивачу за довіреністю (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №5523.

Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач просить стягнути її у судовому порядку.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин та подання позовної заяви).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, в разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі невиконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами Податкового кодексу України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254, встановлено, що якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (абзац перший).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац третій).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, чинний на час виникнення спірних правовідносин, (далі також - Порядок № 422), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 422 при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

VI. Оцінка суду

Згідно з пп. 15.1 -15.2 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, в разі не сплати грошового зобов`язання, що визначене в поданій платником податків декларації, протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, визначена в декларації узгоджена сума грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу.

Судом встановлено, що до контролюючого органу комунальним підприємством подано: податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.04.2019 на суму 26 496,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.06.2019 па суму 39 368,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.07.2019 на суму 41 961,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.08.2019 на суму 50 197.00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.09.2019 на суму 38 162,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.10.2019 на суму 60 657,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.11.2019 на суму 57 053,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.12.2019 на суму 57 480,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.01.2020 на суму 66 061,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.02.2020 на суму 35 746,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.03.2020 на суму 54 454,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.04.2020 на суму 46 003,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 15.05.2020 на суму 47540, 00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 53 248,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.07.2020 на суму 56 950,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.08.2020 на суму 46 503,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.09.2020 на суму 50 962,00 грн.

Крім того, частину податкового зобов`язання з податку на додану вартість нараховано контролюючим органом шляхом винесення податкового повідомлення-рішення від 02.06.2020 №, яку отримано відповідачем.

Отже, в силу положень статті 56 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання з податку на додану вартість, визначене самостійно КП «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» у податкових деклараціях, а також нараховане контролюючим органом у винесення податковому повідомленні-рішенні від 02.06.2020 №, є узгодженим.

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, контролюючим органом виставлено податкову вимогу від 05.12.2008 №2/1115, яка була вручена 05.12.2008.

У судовому засіданні представник відповідача пояснював, що податкове зобов`язання з податку на додану вартість було сплачено підприємством у повному обсязі.

Суд критично ставиться до таких тверджень представника відповідача з огляду на наступне.

Так, згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 422 при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до даних ІКП КП «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» сума недоїмки станом на 2020 рік становила 836741, 49 грн.

Згідно довідки та розрахунку податкового боргу ГУ ДПС у Київській області за відповідачем рахується борг у розмірі 1041179, 36 грн., який складається з податку на додану вартість згідно поданих звітних податкових декларацій та нарахованої пені.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за період з 2019 по 2020 рр. відповідачем здійснювалася сплата податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними доручення.

Водночас, як пояснено позивачем та вбачається даних ІКП, відповідач здійснював сплату самостійно нарахованих платежів у податкових деклараціях з податку на додану вартість, однак з урахуванням існуючої заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи, сплачені кошти у відповідності до ст. 87 п.87.9 ПК України були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно черговості його виникнення.

Суд констатує, що джерелом погашення податкового боргу з ПДВ можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ, що і було здійснено відповідачем у межах спірних правовідносин. Відтак, податковий орган правомірно спрямовував сплачені відповідачем кошти на погашення існуючої недоїмки.

Позов про стягнення коштів за податковим боргом подано після спливу 60 календарних днів з дня надіслання відповідачу податкової вимоги.

Разом з цим, суд звертає увагу, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №К/9901/8600/18 №826/18379/14.

Висновок якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина п`ята статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки, відповідачем не надано суду доказів добровільної сплати суми узгодженого грошового зобов`язання у розмірі 1041179, 36 грн., або адміністративного чи судового його оскарження, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» () кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 1041179, 36 грн. (один мільйон сорок одна тисяча сто сімдесят дев`ять грн. 36 коп.) з рахунків Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належать такому платнику податків.

VIII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Позивач не заявляв клопотань щодо стягнення таких витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» () кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 1041179, 36 грн. (один мільйон сорок одна тисяча сто сімдесят дев`ять грн. 36 коп.) з рахунків Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належать такому платнику податків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 19.07.2021 р.