Справа № 200/8360/21
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 р. Справа№200/8360/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ (м. Харків) (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, 19, ) про

визнання протиправною бездіяльності щодо не скасування заходів примусового виконання рішень, а саме, арешту автомобіля боржника NISSAN ALMERA 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 в базі "Армор";

зняти арешт з майна позивача, а саме автомобіля NISSAN ALMERA 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що на виконанні у Центральному ВДВС у м.Маріуполі знаходилось виконавче провадження № 62077403 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , в рамках якого було накладено арешт на транспортний засіб боржника NISSAN ALMЕRA. 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_3 . Виконавчий документ виконано у повному обсязі. Виконавче провадження №62077403 закінчено, а отже, і заходи примусового виконання рішення, застосовані державним виконавцем в межах даного виконавчого провадження повинні бути скасовані. Єдиним варіантом для зняття арешту з майна, яке належить позивачці, є звернення до суду, оскільки інший порядок захисту її прав, аніж судовий законодавцем не був передбачений.

Ухвалою суду від 12.07.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ст. 287 КАС України, судове засідання у справі призначено на 19.07.2021.

Відповідачем відзив на позовну заяву суду не надано.

З огляду на наведене неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфіковано як визнання позову (ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд розглядає справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

До судового засідання, призначеного на 19.07.2021 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про час та дату судового засідання у справі, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

Суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні, враховуючи, що по даній категорії спорів підлягає застосуванню ч.1 ст. 271 КАС України.

Суд, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих пояснень представників сторін на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м.Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження №62077403 про стягнення боргу з ОСОБА_1

26.10.2019 прийнята постанова про закінчення ВП №62077403 у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу із зазначенням п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження визначено, припинити чинність арешту майна боржника.

При зверненні до сервісного центру з метою переоформлення транспортного засобу позивачці стало відомо, що до теперішнього часу арешт автомобіля Боржника NISSAN ALMERA, 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 в базі «Армор» не знятий.

11.06.2021 представник позивача звернувся до Відповідача із заявою про зняття арешту з автомобіля ОСОБА_1 .

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області листом від 23.06.2021 №22580/46494/17/21Д/02.4 у відповідь на заяву щодо зняття арешту з майна повідомлено наступне.

У Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі Відділ) перебували виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 :

ВП №23999055 - з примусового виконання постанови ДАІ №АІІ 413276 від 03.04.2010, про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 900,00 гривень. 12.03.2011, завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47. Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 (далі - Закон № 606- XIV);

ВП № 40945371 - з виконання рішення Жовтневого УІІФУ № 3830 від 27.06.2013

про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 170,00 гривень 14.08.2014 виконавче провадження завершено на: підставі п.2 ч. 1 ст.47 Закону № 606-ХІV;

ВП № 40945255 - з виконання рішення Жовтневого У11ФУ № 2679 від 27.06.2013 про стягнення на користь держави штраф у розмірі 170,00 грн. 14.08.2014 виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону Закон № 606- XIV;

ВП №62077403 - з виконання вимоги ГУ ДІІС у Донецькій області № Ф-239968-46 У від 13.05.2019 про стягнення на користь держави недоїмки у розмірі 703,11 грн. 26.10.2020 виконавче провадження завершено на підставі п.9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII), у зв`язку з тим, що 20.10.2020 на рахунок для обліку депозитних сум Відділу надійшла сума коштів, стягнених з боржника, необхідна для задоволення вимог стягувана, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

При цьому відповідачем зазначено, що вищевказані виконавчі провадження не є закінченим, виконавчі документи повернуто стягувачам без виконання, зобов`язання ОСОБА_1 перед ними (стягувачами) є невиконаними, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто.

Статтею 40 Закону №1404-VІІІ врегульовано - арешт; накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника і. відповідно, закінчення виконавчого провадження/повернення виконавчого документа на підставах, регламентованих Законом №1404-VІІІ.

Статтею 59 Закону №1404-VІІІ врегульовані підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника, які є винятковими. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, станом на теперішній час, на думку відповідача, державний виконавець не має законних підстав скасовувати вжиті для виконання рішень заходи примусу. Перевищення державним виконавцем службових, повноважень є кримінально караним діянням.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону - виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що виконавче провадження №62077403, в межах виконання якого накладено арешт на майно ОСОБА_1 , завершено 26.10.2020 підставою завершення вказано п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, у зв`язку з тим, що 20.10.2020 на рахунок для обліку депозитних сум Відділу ДВС надійшла сума коштів, стягнених з боржника, необхідна для задоволення вимог стягувача, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що у відповідача були підстави для зняття арешту з майна позивача.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання відповідачем своїх обов`язків порушено права позивача, оскільки арешт було накладено у ході виконання виконавчого документа, який був повернутий стягувачу.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідачем не надано доказів існування на момент звернення з даним позовом до суду незавершених виконавчих проваджень, у межах яких позивач виступає боржником та на майно якої накладено арешт.

Таким чином, жодних підстав для продовження дії арешту майна позивача також не має.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як вказав відповідач, у відділі відсутні матеріали виконавчих проваджень відносно позивача.

На час розгляду даної справи є чинним Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII), статтею 59 якого врегульовано порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем.

Так, відповідно до частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно до ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 4) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закон №1404-VIII).

Отже, рішення про зняття арешту на майно, накладеного державним виконавцем, приймається державним виконавцем або начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, шляхом винесення відповідної постанови.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування арешту, накладеного на нерухоме майно позивача, суд доходить до висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо невчинення дій по зняттю арешту з майна позивача, також суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зняття такого арешту.

Таким чином, дослідивши обставини справи та аргументи сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ (м.Харків) (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, 19, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не скасування заходів примусового виконання рішень, а саме, арешту автомобіля боржника NISSAN ALMERA 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 в базі "Армор"; зняти арешт з майна позивача, а саме автомобіля NISSAN ALMERA 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.Грецька, 19, ) щодо не скасування заходів примусового виконання рішень, а саме арешту автомобіля боржника NISSAN ALMERA 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.Грецька, 19, ) зняти арешт з майна позивача, а саме автомобіля NISSAN ALMERA 2004 року випуску сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Грецька, 19, ) суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.О. Аканов