Справа № 520/2702/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 липня 2021 р. № 520/2702/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (, вул. Полтавський шлях, буд. 99, м. Харків, 61093) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, щодо невиплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) грошової компенсації, замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 12 381 (дванадцять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 48 коп.;

- зобов`язати державну установу "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції () виплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) неотриману грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 12 381 (дванадцять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 48 коп.;

- зобов`язати державну установу "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції () виплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ), суму яка виникла під час росту інфляції в Україні згідно даних Державної служби статистики України, з моменту звільнення зі служби 22 липня 2019 року, по теперішній час, у 2019 році 4,1%, а у 2020 році - 5%. тобто 1126 (одну тисячу сто двадцять шість) гривень 71 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що з моменту звільнення зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме, 22 липня 2019 року, у позивача виникло право на грошову компенсацію за неотримане речове майно, розраховану із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна, тобто на 1 січня 2019 року. Державна установа "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, допустила протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, з 22 липня 2019 року по теперішній час, та не вживає заходів щодо такого розрахунку, незважаючи на неодноразові звернення позивача, посилаючись в листі від 21 січня 2021 року на відсутність бюджетних асигнувань. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлення про відкриття провадження в адміністративній справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач мав подати рапорт у встановленому порядку. Такий рапорт поданий не був, а отже позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Починаючи з 24 квітня 1998 року по 22 липня 2019 року ОСОБА_1 , перебував у трудових відносинах з Державною криминально - виконавчою службою України.

Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням), з Державної кримінально - виконавчій службі України, на підставі рапорту, наказом начальника Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 116/ОС-19 "Про особовий склад", позивача майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , чергового помічника начальника СІЗО чергової служби державної установи "Харківський слідчий ізолятор", було звільнено 22 липня 2019 року з вказаної вище посади.

При звільненні з Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції із позивачем не був проведений повний розрахунок, а саме не виплачена грошова компенсація за неотримане речове майно.

У жовтні 2019 року позивач звернувся із заявою про виплату грошової компенсації, замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, до начальника державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, але вказана вище грошова компенсація до кінця 2019 року та впродовж 2020 року позивачу виплачена не була.

ОСОБА_1 16 листопада 2020 року повторно звернувся з заявою про виплату йому грошової компенсації, замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, до начальника державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, але до кінця року також грошова компенсація позивачу виплачена не була.

Електронним листом 20 січня 2021 року, із запитом на отримання інформації, позивач звернувся до начальника державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, з проханням надати належним чином завірену копію довідки про виплату позивачу грошової компенсації, за належні до видачі предмети речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, та вказати причину не виплати позивачу компенсації з дня мого звільнення 22 липня 2019 року.

Листом начальника державної установи "Харківський слідчий ізолятор" від 29 січня 2021 року було надано належним чином завірену, копію довідки № 20 від 29 січня 2021 року, про виплату грошової компенсації, за належні до видачі предмети речового майна, також було повідомлено, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року № 578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної криминально-виконавчої служби України", грошова компенсація позивачу буде виплачена за рішенням начальника установи, при наявності в установі коштів, в межах на відповідні цілі, та що на теперішній час данні кошти в установу не надходили.

Згідно копії довідки державної установи, "Харківський слідчий ізолятор" № 20 від 22 липня 2019 року, загальна сума до виплати за належні до видачі позивачу предмети речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, становить 12 381 (дванадцять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 48 коп.

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач з метою захисту порушених прав звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року № 578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби" (далі - Постанова № 578), затверджені Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби та норми забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - Порядок № 578 та Норми відповідно).

Відповідно до п. 22 Порядку № 578, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, особам рядового і начальницького складу (крім курсантів) після перших трьох років служби за їх бажанням та рішенням керівника органу чи установи дозволяється за умови наявності в їх користуванні придатних до використання предметів раніше виданого речового майна особистого користування замість одних предметів, передбачених нормами забезпечення, отримувати інші, вартість яких не перевищує вартості предметів, що замінюються, або отримувати за них грошову компенсацію.

Грошова компенсація виплачується за умови наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі.

Відповідно до пункту 23 цього Порядку грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається ДПтС відповідно до їх закупівельної вартості.

За пунктом 27 цього Порядку під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

Для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки (п.60 цього Порядку).

Так, на день підписання наказу про звільнення зі служби позивач мав передбачене законодавством право на отримання при звільненні зі служби або речове майно в натурі або грошову компенсацію замість неотриманого речового майна.

Виплата грошової компенсації за неотримане речове майно можлива на підставі довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7.

В свою чергу, обов`язок відповідача щодо виплати компенсації виникає з моменту реалізації права позивачем шляхом висловлювання побажання щодо їх реалізації. Таким чином, зазначені гарантії реалізуються за відповідним зверненням заявою (рапортом) службовця на підставі наказу або рішення керівника установи та довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7.

Належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів звернення позивача із заявою (рапортом) про отримання речового майна в натурі або грошову компенсацію за нього позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто.

Разом з тим суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до відповідача із рапортом (заявою) про виплату йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, оскільки, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження служби.

Такі висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 по справі №808/2442/16, який є обов`язковим для врахування судом у силу положень частини 5 ст. 242 КАСУ.

Отже дії відповідача є правомомірними, а позовна заява задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги зобов`язати державну установу "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції () виплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ), суму яка виникла під час росту інфляції в Україні згідно даних Державної служби статистики України, з моменту звільнення зі служби 22 липня 2019 року, по теперішній час, у 2019 році 4,1%, а у 2020 році - 5%. тобто 1126 (одну тисячу сто двадцять шість) гривень 71 коп., суд зазначає, що дана позовна вимога є похідною, а отже задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262,278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (, вул. Полтавський шлях, буд. 99, м. Харків, 61093) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 липня 2021 року.

Суддя Н.А. Полях