Справа № 500/2590/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2590/21

14 липня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.04.2019 з обмеженням її максимального розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII та статті 9 Закону №2011- XII в розмірі 89% місячного грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.04.2019 із урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проводити перерахунок та виплату пенсії позивачу з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» в разі змін прожиткового мінімуму, а також грошового забезпечення за посадою, яка є відповідною (аналогічною) ОСОБА_1 останній штатній посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) у 2008 році був звільнений із Служби безпеки України та з 31.12.2008 йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII у розмірі 89% грошового забезпечення. Проте на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) відповідач здійснив перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення.

17.01.2019 набрало законної сили рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №500/2578/18 щодо протиправного зменшення розміру пенсії позивачу з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, на виконання якого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 89% сум грошового забезпечення.

Також, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 500/2413/20, яке набрало законної сили 24.12.2020, відповідачем проведено з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 06.08.2020 №С-212-234/22 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення), начальник відділу зв`язку УСБУ в Тернопільській області, станом на 05.03.2019, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Однак, при здійсненні такого перерахунку відповідач знову зменшив основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На думку позивача, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, при перерахунку вже призначеної пенсії має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії.

Позивач вважає дії відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з 01.04.2019 зі зменшенням основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеженням її максимального розміру протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

11.06.2021, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву, зі зміст якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та мотивує свою позицію тим, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, при перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення суду, застосована вищезазначена норма Закону (арк. справи 27-32).

Ознайомившись із заявами по суті справи (позовною заявою та відзивом на позовну заяву) та доданими до них документи, з метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи, суд ухвалою від 16.06.2021 продовжив процесуальні строки розгляду справи та витребував у відповідача додаткові докази.

05.07.2021, на виконання вимог суду, відповідач надав суду копії документів пенсійної справи № стосовно позивача (арк. справи 38-63).

Також, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, 12.07.2021, відповідачем надано документальне підтвердження взяття на облік ОСОБА_1 в органах Пенсійного фонду та довідку про розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.10.2011 (арк. справи 64-68).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 89% грошового забезпечення («вислуга років складає 30 років»), призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 21.01.2009 (арк. справи 8) та довідкою від 08.07.2021 №686 (арк. справи 67).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відповідно до Постанови №103, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. При проведенні перерахунку відповідач визначив розмір пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 70% грошового забезпечення. Однак, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №500/2578/18, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в розмірі 89% грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з урахуванням розміру пенсії 89% грошового забезпечення.

06.08.2020 Управлінням Служби безпеки України в Тернопільській області видано довідку №С-212-234/22 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення), начальник відділу зв`язку УСБУ в Тернопільській області, станом на 05.03.2019, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (арк. справи 10).

У відповідь на звернення позивача щодо перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило ОСОБА_1 про те, що підстав для проведення перерахунку пенсії немає.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 500/2413/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ в розмірі місячного грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 із урахуванням проведених виплат.

05.04.2021 позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій, серед іншого, просив провести з 01.04.2019 перерахунок його пенсії в розмірі 89% грошового забезпечення та проводити виплату перерахованої пенсії без обмежень максимальним розміром, оскільки максимальний розмір пенсії введено Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та не поширюється на позивача (арк. справи 9).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, листом від 18.04.2021№1847-1796/С-02/8-1900/21, повідомило, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №500/2413/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Однак зазначеним рішенням зобов`язань стосовно проведення перерахунку пенсії в розмірі 89% не приймалось. Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, при перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення суду, застосована вищезазначена норма Закону (арк. справи 11).

Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що відповідач зменшив відсоткове значення розміру пенсії позивача, при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України 06.08.2020 №С-212-234/22, з 89% до 70% сум грошового забезпечення та обмежив її максимальним розміром.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з вимогами статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною п`ятою цієї ж статті (в редакції від 01.01.2016) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України, встановлено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Поряд із цим, на момент здійснення перерахунку пенсії позивачу та станом на дату розгляду даної судової справи, діє положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), відповідно до якої максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Абзацом другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.06.2020, ухваленій по справі №580/234/19 (провадження №К/9901/16845/19), де Верховний Суд зазначив, що наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

У вказаній справі Верховний Суд зауважив, що з часу набрання чинності Законом №3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України. Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Верховний Суд зазначив, що застереження пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII стосовно того, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 1 січня 2016 року, слід розуміти так, що пенсії, які призначені до 1 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені, проте, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI.

Верховний Суд у згаданій постанові наголосив, що пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI, в контексті перехідних положень, не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суми прожиткового мінімуму на 2011 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 № 2857-VI. В період набрання чинності Законом №3668-VI (станом на 01.10.2011), прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив - 784 грн.

Згідно довідки про розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.10.2011 становив 5080,59 грн (арк. справи 66).

Суд зазначає, що якби розмір пенсії позивача, станом на 01.10.2011, склав 7840 грн, то тільки за таких умов на нього поширювали свою дію норми пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI.

Отже, з врахуванням зазначеного, оскільки на момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія ОСОБА_1 не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, суд дійшов висновку, що на позивача не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI.

Однак, як слідує з матеріалів справи, а саме: оновленої довідки Управління СБУ у Тернопільській області про перерахунок пенсії від 06.08.2020, здійсненого на виконання рішення суду перерахунку пенсії позивача, її розмір мав би становити 21264,80 грн, що перевищує максимальний (станом на 01.04.2021 - 17690 грн).

Оскільки таке перевищення виникло в результаті перерахунку в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка визначає обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення Закону №3668-VI неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд у постанові від 27.01.2021 у справі №344/1326/17 (адміністративне провадження №К/9901/29375/18).

За таких обставин, зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що пенсійний орган, відмовляючи позивачу у виплаті перерахованої на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 06.08.2020 №С-212-234/22 пенсії в частині обмеження її максимальним розміром, діяв в порядку та у спосіб визначений чинним законодавством, відтак, позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог стосовно протиправного зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 89% грошового забезпечення до 70%, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що Головне управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовляючи позивачу у перерахунку основного розміру пенсії виходячи з 89% розміру грошового забезпечення, покликалось на вимоги статті 13 Закону № 2262-XII, яка встановлює, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

А тому, відповідач у листі від 18.04.2021 №1847-1796/С-02/8-1900/21, повідомив позивача, що розмір його пенсії з 01.04.2021 становить 14885,36 грн (арк. справи 11 зворот).

Такі дії відповідача суд оцінює критично виходячи з наступного.

Так, преамбулою Закону № 2262-ХІІ визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України, зокрема, із числа осіб, які перебували на військовій службі. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 Закону № 2262-XII у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (у редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 прийшла до переконання, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

З аналізу наведених норм слідує, що складові пенсії, і як наслідок - їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Судом встановлено, що позивачу пенсія була призначена у розмірі 89% від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону № 2262-XII неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ були внесені зміни до частини другої статті 13, а саме цифри « 90» замінено цифрами « 80».

Згодом, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, а саме: цифри « 80» замінено цифрами « 70». Тобто, за змістом цих змін загальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У постанові у справі №240/5401/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення - не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Застосування іншого показника (70%) до перерахунку пенсії стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду і на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Відтак, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70 відсотками грошового забезпечення згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII, оскільки дане обмеження не стосується позивача, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена раніше і виплачувалась.

Крім того, право позивача на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення у відсотках, які визначено на момент призначення пенсії (89%), встановлено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №500/2578/18.

Разом з тим, враховуючи висновки суду у даній справі щодо позовних вимог про обмеження розміру пенсії максимальним розміром, при обчисленні розміру пенсії позивача на підставі оновленої довідки від 06.08.2020 №С-212-234/22 підлягають до застосування обмеження, встановлені частиною першою статті 2 Закону №3668-VI.

За сукупністю наведених обставин та висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №240/5401/18, суд, керуючись повноваженнями, якими наділений при вирішенні справи відповідно до статті 245 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 70 відсотками грошового забезпечення згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII, під час перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України 06.08.2020 № С-212-234/22, та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України 06.08.2020 № С-212-234/22, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проводити перерахунок та виплату пенсії позивачу з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» в разі змін прожиткового мінімуму, а також грошового забезпечення за посадою, яка є відповідною (аналогічною) ОСОБА_1 останній штатній посаді, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Поряд з цим, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у відповідача наміру допускати порушення закону у процедурі проведення майбутніх виплат за перерахованою пенсією позивача.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, адже вимоги заявлені на майбутнє, стосуються правовідносин, котрі ще не відбулись та відносно яких відсутні докази обрання владним суб`єктом наперед певного варіанту правової поведінки.

За приписами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн згідно квитанції від 11.05.2021 №8 (арк. справи 21), а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі, пропорційному до задоволених позивних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 70 відсотками грошового забезпечення згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII, під час перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України 06.08.2020 № С-212-234/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України 06.08.2020 № С-212-234/22, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.