Справа № 293/1512/21
Суддя: Лось Л. В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 293/1512/21
Провадження № 2-а/293/19/2021
УХВАЛА
19 липня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 )

до Черняхівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області (адреса: вул. Шкільна, 4, смт Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301)

про визнання дій неправомірними, скасування постанови № 17 по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2021

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з позовом до Черняхівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, за змістом якого просить:

- визнати протиправними дії військового комісара Черняхівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області Іваницького Віктора Анатолійовича щодо винесення постанови №17 від 28.05.2021 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 грн.;

-скасувати постанову №17 від 287.05.2021по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена військовим комісаром Черняхівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області ОСОБА_2 та закрити провадження у справі.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Кодексу адміністративного судочинства України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви суд за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

За приписами ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, при звернені до суду позивач не надав доказів сплати судового збору.
Натомість, при звернені до суду позивач подав клопотання, згідно якого просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Обгрунтовуючи клопотання позивач зазначає, на разі не працює і його дохід є незначним. Вказує, що його дохід за минулий рік є незначним та судовий збір перевищує 5% його доходу за минулий рік.

На підтвердження викладених обставин, позивач надав довідку про доходи з Пенсійного фонду України.
Дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в задоволені такого клопотання з огляду на наступне.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".

Нормами статтей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону України "Про судовий збір" містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

У постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 року № 1082-ІХ прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, справляється судовий збір, ставка якого становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір за подання вказаного вище позову немайнового характеру становить 908,00грн.

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначені умови щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Так, ч. 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір").
Правовий аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, звільнити від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Належних та допустимих доказів наявності підстав, визначених у ч.1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору позивач при звернені до суду не подав.
Водночас, суд звертає увагу позивача, що довідка сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 10.06.2021 не являється доказом річного доходу позивача за попередній рік та не є належним доказом, який дає підстави звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI необхідно було надати довідку з органу Державної фіскальної служби України про розмір його доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.
Той факт, що позивач має незначний дохід, на разі не працює не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.
Таким чином, за відсутності визначених законом умов для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд дійшов висновку про відмову у задоволені поданого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору.
В силу положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" встановив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами в зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
З огляду на викладене, позивач при звернені до суду в порушення ч. 3 ст. 161 КАС України не додав документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Водночас, ч.6 ст. 161 КАС України визначено,що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За змістом ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач згідно поданого позову оскаржує постанову від 28.05.2021, до суду позивач звернувся 13.07.2021, що вказує на те, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України.

Позивач подав клопотання поновлення строку на оскарження , однак до вказаного клопотання не додав доказів, на підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. 160,161, 169 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від спдати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Черняхівського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області про визнання дій неправомірними, скасування постанови № 17 по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2021 - залишити без руху.
3. Надати позивачу строк 7 (сім) днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків, зокрема, шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 гривні.

4. Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо недоліки будуть усунуті в установлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

5. Копію ухвали надіслати позивачу до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає .

Ухвала складена та підписана 19.07.2021

Суддя Л.В. Лось