Справа № 280/3130/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Справа № 280/3130/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-б; )

про визнання рішення, дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним рішення відповідача від 23.02.2021 №24 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оформлене у формі повідомлення від 09.03.2021 №0800-0209-8/168234;

2) визнати протиправними дії відповідача, що полягають в неправильному обрахуванні загального страхового стажу ОСОБА_1 , згідно поданих документів для призначення пенсії, а також у незарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача:

- з 21.11.1991 року по 02.06.1992 року у ПрАТ "Електрометалургійному заводі "Дніпроспецсталь" ім.А.М.Кузьміна електромонтером з ремонту електроустаткування;

- з 15.09.1992 року по 11.03.1994 року та з 05.01.1999 року по 26.10.2004 року у TOB ЗСУ-124 "Стальконструкція" монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій";

- з 05.02.2007 року по 19.07.2007 року та з 20.01.2010 року по 20.02.2012 року у ВАТ "Будівельно-монтажне управління "Запоріжстальбуд-1" монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;

3) зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача періоди його трудової діяльності згідно записів трудової книжки, диплому, військового квитка, зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача:

- з 21.11.1991 року по 02.06.1992 року у ПрАТ "Електрометалургійному заводі "Дніпроспецсталь" ім.А.М.Кузьміна електромонтером з ремонту електроустаткування;

- з 15.09.1992 року по 11.03.1994 року та з 05.01.1999 року по 26.10.2004 року у TOB ЗСУ-124 "Стальконструкція" монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;

- з 05.02.2007 року по 19.07.2007 року та з 20.01.2010 року по 20.02.2012 року у ВАТ "Будівельно-монтажне управління "Запоріжсталь буд-1" монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;

4) призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачу, починаючи з дати виникнення в нього такого права, тобто з 03.02.2021 року, відповідно до поданої представником позивача за довіреністю заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 19.02.2021 року.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Шкуліпою І.О., яка діє на підставі ордеру серія АР №1032870 від 13.04.2021.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що у лютому 2021 року позивач через свого представника звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, однак відповідач відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу. Позивач не погоджується з відмовою відповідача, оскільки вважає, що стаж його роботи, у тому числі на пільгових умовах, на момент звернення із заявою про призначення пенсії є достатнім для призначення пенсії за Списком №2. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.04.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.05.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02.06.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що рішенням №24 від 23.02.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), оскільки стаж позивача складає 24 роки 9 місяців 7 днів, пільговий стаж за Списком №1 - 6 місяців 13 днів, за Списком №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні. Звернув увагу, що позивач надав до Управління трудову книжку, яка містить розбіжності в даті народження з даними паспорту, у зв`язку з чим йому не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки, диплому та військового квитка. Періоди роботи позивача з 15.09.1992 по 11.03.1994 та з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій" не зараховані до пільгового стажу позивача, оскільки позивач всупереч положенням чинного законодавства не надав довідку про фактично відпрацьований час у вказаний період. Що стосується періодів роботи позивача з 05.02.2007 по 19.07.2007 та з 20.01.2010 року по 20.02.2012 у ВАТ "Будівельно-монтажне управління "Запоріжстальбуд-1" на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, зазначає, що вказані періоди частково зараховані до пільгового стажу позивача на підставі довідки про фактично відпрацьований час. Також зазначив, що періоди роботи позивача з 21.11.1991 по 02.06.1992 у ПрАТ "Електрометалургійному заводі «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна на посаді електромонтера з ремонту електроустаткування, зараховані позивачу у добровільному порядку до звернення до суду з даним позовом. Просить у задоволенні позову відмовити.

10.06.2021 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та зазначає, що матеріалами справи підтверджується робота позивача у періоди з 15.09.1992 по 11.03.1994, з 05.01.1999 по 26.10.2004, з 05.02.2007 по 19.09.2007 та з 20.10.2010 по 20.02.2012 повний робочий день у шкідливих умовах праці, при цьому посилання відповідача на необхідність подачі довідки про фактично відпрацьований час є безпідставними. Інформація про фактично відпрацьований час надається у разі неритмічної роботи підприємства, однак відповідачем не доведено, що у спірний період робота позивача була неритмічною.

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

19.02.2021 ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком за Список №2.

Рішенням Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №24 від 23.02.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). За змістом рішення повідомлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 28 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важками умовами праці за Списком 2. Відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 9 місяців 7 днів, пільговий стаж за Списком №1, підтверджений документами, - 6 місяців 13 днів, за Списком №2, підтверджений документами, - 2 роки 7 місяців 4 дні. Період трудової діяльності, зазначений в трудовій книжці НОМЕР_2 з 31.03.1984, зараховано частково за даними СПОВ, у зв`язку з розбіжностями в написанні дати народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними паспорту 02.02.1965. Згідно довідки про пільговий стаж №368 від 29.08.2014, виданої ПАТ «Будівельно-монтажне управління «ЗАПОРІЖСТАЛЬБУД-1», період роботи з 05.02.2007 по 31.03.2007 не може бути зараховано до пільгового стажу, оскільки не вказано, що наказ №278 від 30.03.2007 належить до первинної атестації. До пільгового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно довідки №111к від 07.09.2007, виданої TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція», з 15.09.1992 по 11.03.1994 та з 05.01.1999 по 26.10.2004, оскільки до ЕПС не долучено довідку про фактично відпрацьований час із шкідливими і важкими умовами праці. Зазначені періоди потребують додаткового уточнення.

Листом від 09.03.2021 №0800-0209-8/168234 позивача повідомлено про прийняте рішення за наслідками розгляду його заяви.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - №1788-XII), основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності у трудовій книжці відомостей про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як слідує зі змісту спірного рішення, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 стала недостатність як загального страхового стажу так і пільгового стажу, визначеного законом. При цьому, за змістом позовної заяви позивач обґрунтовує позовні вимоги, тим, що до пільгового стажу за Списком №2 підлягають зарахуванню періоди роботи позивача: з 21.11.1991 по 02.06.1992 у ПрАТ «Електрометалургійному заводі «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна на посаді електромонтера з ремонту електроустаткування; з 15.09.1992 по 11.03.1994 та з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій; з 05.02.2007 по 19.07.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 у ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжсталь буд-1» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій. Також позивач посилається на те, що до загального страхового стажу мають бути зараховані періоди його трудової діяльності згідно записів трудової книжки, диплому, військового квитка.

Що стосується права позивача на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 21.11.1991 по 02.06.1992 у ПрАТ «Електрометалургійному заводі «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна на посаді електромонтера з ремонту електроустаткування, суд зазначає таке.

Як слідує з розрахунку стажу, здійсненого відповідачем при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за його заявою від 19.02.2021, вищевказаний період роботи зарахований позивачу до його пільгового стажу за Списком №1, а отже підстави для вирішення питання про повторне зарахування вказаного періоду до пільгового стажу ОСОБА_3 відсутні.

Що стосується права позивача на зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду роботи з 15.09.1992 по 11.03.1994 та з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, слід зазначити таке.

Так, за спірним рішенням позивачу не зараховано вказаний період до пільгового стажу роботи, оскільки позивач не надав довідку про фактично відпрацьований час із шкідливими і важкими умовами.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 6 Порядку №383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 24,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 10 цього Порядку №383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що у разі неритмічної роботи підприємства працівникам спеціалізованих підприємств і організацій пільговий стаж зараховується за фактично відпрацьовані дні на пільгових умовах безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , позивач працював у період з 15.09.1992 по 11.03.1994 та з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Відповідно до довідки TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» від 07.09.2007 №111к позивач працював у вказаному товаристві з 15.09.1992 по 11.03.1994 та з 05.01.1999 по 26.10.2004 повний робочий день на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, зазначена робота на вказаній посаді відноситися до робіт, що дають право призначення пенсії за Списком №2.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодного належного доказу, який свідчить про те, що позивач, будучи працівником спеціалізованого підприємства у вищевказаний період був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій, діяльність яких пов`язана з неритмічною роботою.

За відсутності вказаних доказів дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу вищевказаних періодів роботи позивача до його пільгового стажу є протиправними.

Що стосується права позивача на зарахування до його пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду роботи з 05.02.2007 по 19.07.2007 року та з 20.01.2010 року по 20.02.2012 року у ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, суд зазначає таке.

У спірному рішенні зазначено, що згідно довідки про пільговий стаж №368 від 29.08.2014, виданої ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1», період роботи з 05.02.2007 по 31.03.2007 не може бути зараховано до пільгового стажу, оскільки не вказано що наказ №278 від 30.03.2007 належить до первинної атестації.

У свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що період роботи позивача з 05.02.2007 по 19.07.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 у ВАТ «Будівельно-монтажне управління "Запоріжстальбуд-1" частково зараховані до пільгового стажу на підставі довідки вказаного товариства про фактично відпрацьований час у відповідності до пункту 7 Порядку №383.

Суд зазначає, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , позивач працював у період з 05.02.2007 по 19.09.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 у ВАТ «Будівельно-монтажне управління "Запоріжстальбуд-1" на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Відповідно до довідки ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1», №368 від 29.05.2014 позивач працював у вказаному товаристві з 05.02.2007 по 19.09.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 повний робочий день на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, зазначена робота на вказаній посаді відноситися до робіт, що дають право призначення пенсії за Списком №2. Довідка видана, зокрема на підставі наказу «Про результати атестації робочих місць» №278 від 30.03.2007.

Суд зазначає, що вказана довідка відповідає вимогам пункту 20 Порядку №637, при цьому посилання відповідача на те, що довідка повинна містити інформацію про те, що наказ №278 від 30.03.2007 належить до первинної атестації, є нормативно необґрунтованими.

Крім того, застосування відповідачем у даному випадку пункту 7 Порядку №383 також є необґрунтованим, оскільки позивачем не наведено підстав, за яких зазначена норма стосується роботи позивача.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що будучи працівником будівельно-монтажного підприємства, позивач був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій, діяльність яких пов`язана з неритмічною роботою.

З огляду на вказане, дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періодів, про які просить позивач, а саме: з 05.02.2007 по 19.07.2007 року та з 20.01.2010 року по 20.02.2012 року у ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1», є протиправними.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що з метою поновлення порушеного права позивача наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу період його роботи з 15.09.1992 по 11.03.1994, з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій; з 05.02.2007 по 19.07.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 року у ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Що стосується права позивача на зарахування до загального страхового стажу періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки, диплому, військового квитка, суд зазначає таке.

Так, у спірному рішенні пенсійний орган посилається на те, що період трудової діяльності, зазначений в трудовій книжці НОМЕР_2 з 31.03.1984, зараховано частково за даними СПОВ, у зв`язку з розбіжностями в написанні дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними паспорту - 02.02.1965.

З даного приводу, суд зазначає, що наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пунктів 2.6, 2.8 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Тобто, враховуючи вищенаведені норми, можна дійти висновку, що обов`язок здійснення записів у трудовій книжці покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе невчинення такого запису, або вчинення запису не в повному обсязі, або з помилкою не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 4.2. порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції, чинної на час подання позивачем заяви про призначення пенсії), при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомляв відповідних осіб, у тому числі і позивача, про вказані недоліки з наданням строку для їх усунення.

Натомість, позивач надав до суду копію трудової книжки серії НОМЕР_2 з виправленою у відповідності вимог чинного законодавства опискою у даті народження ОСОБА_1 .

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що періоди трудової діяльності ОСОБА_1 , які не зараховані до його загального страхового стажу у зв`язку з наявністю у трудовій книжці серії НОМЕР_2 помилки в даті народження позивача, підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу.

При цьому, судом враховується, що за змістом позовних вимог позивач не наводить періодів його трудової діяльності, які протиправно не зараховані до його загального страхового стужу, у свою чергу, у спірному рішенні відповідач також не конкретизує, які періоди трудової діяльності, починаючи з 31.03.1984 відповідач, зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що суд не може підміняти орган пенсійного фонду та перебирати на себе повноваження щодо обчислення страхового стажу, то у даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені обставини справи, свідчать про те, що спірне рішення №24 від 23.02.2021 прийнято без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, суд виходить з такого.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вже зазначалось, вище адміністративний суд надає оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, виключно з огляду на зміст такого рішення.

Однак, в даному випадку, як встановлено судом, посилання у спірному рішенні на те, що стаж позивача складає 24 роки 9 місяців 7, у тому числі за Списком №2 роки 7 місяців 4 дні, не відповідають встановленим обставинам справи.

В свою чергу адміністративний суд не повноважний перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача та здійснювати розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, а також встановлювати його достатність для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на вказане, належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 816,00 грн

Враховуючи наведене, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до пільгового страхового стажу (Список №2) ОСОБА_1 періодів роботи:

- з 15.09.1992 по 11.03.1994, з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;

- з 05.02.2007 по 19.07.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 року у ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу (Список №2) ОСОБА_1 періоди роботи:

- з 15.09.1992 по 11.03.1994, з 05.01.1999 по 26.10.2004 у TOB ЗСУ-124 «Стальконструкція» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій;

- з 05.02.2007 по 19.07.2007 та з 20.01.2010 по 20.02.2012 року у ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №24 від 23.02.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 16.07.2021.

Суддя М.О. Семененко