Справа № 160/6699/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6699/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020р. у справі №160/6699/20
за позовом:ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3
до: про:Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

17.06.2020р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за допомогою засобів поштового зв`язку, звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, судом першої інстанції позов зареєстровано 08.02.2019р. /а.с. 1-6,59,60/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2020р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/6699/20 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 62/.

Позивачі, посилаючись у адміністративному позові на те, що вони є співвласниками нерухомого майна комплексу, який розташовано за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 належить 20/100 часток, ОСОБА_2 належить 40/100 часток та ОСОБА_3 належить 40/100 часток нерухомого майна, земельна ділянка загальною площею 2,3099га, на якій розташований комплекс, орендується позивачами на підставі договору оренди, який укладено Слобожанською селищною радою (орендодавець), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:1019, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить 6417960,63 грн. У липні 2019р. позивачі звернулись до Лівобережного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області із заявами щодо нарахування земельного податку на вищезазначену ділянку виходячи із умов договорів купівлі-продажу нерухомого майна та оренди земельної ділянки Відповідачем 06.03.2020р. прийняті податкові повідомлення-рішення: - №17764/1-5340-0417, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в сумі 37438,11 грн.; - №17764-5340-0417, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік в сумі 64179,61 грн.; - №17760/1-5340-0417, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в сумі 37438,11 грн.; - №17760-5340-0417, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік в сумі 64179,61 грн.; - №17763/1-5340-0417, яким ОСОБА_3 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в сумі 37438,11 грн.; -17763-5340-0417, яким ОСОБА_3 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік в сумі 64179,61 грн., але позивачі вважають ці рішення відповідача необґрунтованими та безпідставними оскільки на їх думку у даному випадку розмір земельного податку повинен нараховуватись виходячи із належної кожному із співвласників частки нерухомого майна, тому просили суд визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем 06.03.2020р податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020р. у справі №160/6699/20 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову відмовлено / а.с. 80-82/.

Позивачі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 05.10.2020р. подали апеляційну скаргу /а.с. 87-91/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 05.10.2020р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Адміністративна справа №160/6699/20, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до суду апеляційної інстанції 18.11.2020р. / а.с. 86 /.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2020р. у справі №160/6699/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020р. у справі №160/6699/20/ а.с. 98/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 13-00 годин 08.12.2020р. /а.с. 99/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 100-105/.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 106-107/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивачів та посилаючись на те, що судом першої інстанції було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивачів залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 05.10.2020р. у даній справі залишити без змін.

Через введений відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID апеляційний розгляд цієї справи у судовому засіданні неодноразово переносився, також розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції неодноразово відкладався через відсутність доказів щодо повідомлення позивачів про день, годину та місце розгляду цієї справи. В останнє справу було призначено до розгляду у судовому засіданні на 13-00 годин 13.07.2021р. / а.с. 172/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 173-179/.

У судовому засіданні 13.07.2021р. представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 05.10.2020р. у даній справі залишити без змін.

Позивачі у судове засідання не з`явились, про день, годину та місце розгляду справи повідомлені належним чином /а.с.174-179/, про поважність причин не явки у судове засідання, або про можливість розгляду справи у свою відсутність, суд у встановленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачів.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачам у справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить нерухоме майно комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому відповідно до наданої суду ксерокопії договору купівлі-продажу цього нерухомого майна / а.с. 22-26/ частки у власності кожного з позивачів становлять: ОСОБА_1 20/100 часток, ОСОБА_3 40/100 часток, ОСОБА_2 40/100 часток.

У подальшому позивачами у справі (орендарі) та Слобожанською селищною радою укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови (код КВЦПЗ 03.15) (кадастровий номер :02:001:1019) за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташоване вищезазначене нерухоме майно, що належить позивачам / а.с. 27-29/, умовами цього договору передбачено, в оренду передається земельні ділянка загальною площею 2,3099 га.

При цьому умовами вищезазначеного договору оренди землі серед іншого передбачено, що орендна плата вноситься орендарем формі та розмірі: 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 192539 грн., обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється х урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими КМ України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження її дії ( п. 9-10 договору).

Але при цьому цей договір не містить положень щодо встановлення пропорційної сплати орендних платежів виходячи з належній кожній особі орендаря частки нерухомого майна.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 23099 кв.м. (кадастровий номер :02:001:1019), відповідно до витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №1907/164-19 від 21.05.2019р.,становить 6417960,63 грн. / а.с. 29 зворотна сторона/.

05.07.2019р. позивачі звернулися до Лівобережного управління ГУ ДФС з проханням нараховувати земельний податок на земельну ділянку площею 2,3099 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до яких додані копії договорів оренди землі та купівлі-продажу комплексу / а.с. 30-32/..

06.03.2020р. відповідачем у справі прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ф» / а.с. 13-21/:

- №17764/1-5340-0417, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в сумі 37438,11 грн.;

- №17764-5340-0417, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік в сумі 64179,61 грн.;

- №17760/1-5340-0417, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в сумі 37438,11 грн.;

- №17760-5340-0417, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік в сумі 64179,61 грн.;

- №17763/1-5340-0417, яким ОСОБА_3 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік в сумі 37438,11 грн.;

- №17763-5340-0417, яким ОСОБА_3 нараховано податкове зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» за 2020 рік в сумі 64179,61 грн.

і саме ці рішення відповідача, який у спірних відносинах, що виникли між сторонами у справі з приводу правомірності визначення розміру орендної плати за земельну ділянку з фізичних осіб, виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Податкового кодексу України ( далі ПК України) та Закону України «Про оеннду землі» (далі Закон).

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Положеннями пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.288.7 ст.288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 ПК України). Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п.285.2 ст.285 ПК України).

Пунктом 288.1 статті 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 ПК України) і об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК України).

Отже приймаючи до уваги вищенаведене позивачі у справі є платниками плати за землю у формі орендної плати, як обов`язкового платежу, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, та який нараховується на підставі договору оренди земельної ділянки.

Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

При цьому з огляду на положення ч. 1-2 ст. 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Та крім цього нормами Закону також передбачено, за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно ч.1-2 ст.21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, а розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Враховуючі вищенаведені норми чинного законодавства та приймаючи до уваги умови укладеного позивачами договору оренди / а.с. 27-29/, умовами якого не передбачено пропорційності сплати орендарями орендних платежів у розмірі пропорційному частці, яка належить кожному з орендарів, у нерухомому майні, тому безпідставним є посилання позивачів на помилковість нарахування контролюючим органом зобов`язань за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2019 2020 роки в однакових розмірах, як і не можуть бути прийняті судом до уваги в обґрунтування безпідставності прийнятих відповідачем податкових повідомлень рішень від 06.03.2020р., які є предметом оскарження у справі, доводів позивачів щодо необхідності у даному випадку нарахування податку за землю кожному з орендарів пропорційно належній йому на праві власності частки у нерухомому майні, що розташована на земельній ділянці, з огляду на те, що позивачі є платниками плати за землю у формі орендної плати, а не у формі земельного податку.

Щодо обставин не нарахування та не сплати за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плати за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності, згідно із положеннями «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)», колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що цей закон набрав чинності 18.03.2020р. і ним серед іншого внесені зміни до порядку нарахування та сплати плати за землю, але рішення відповідача, які є предметом оскарження у цій справі з приводу визначення позивачам сум податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб прийняті контролюючим органом 06.03.2020р., тобто до набуття чинності вищезазначеним Законом, тому норма цього закону щодо зміни порядку нарахування та сплати плати за землю не може впливати на правомірність раніше прийнятих рішень з цього питання.

Отже оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду цієї справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятих ним 06.03.2020р. податкових-повідомлень рішень, які є предметом оскарження, що у свою чергу свідчить про необгрунтованість заявлених позивачами у справі позовних вимог, а тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення таких позовних вимог та постановив правильне рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення цієї адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачам у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 05.10.2020р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивачів необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявниками апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020р. у справі №160/6699/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 14.07.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.Є. Чередниченко