Справа № 160/13957/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
19 липня 2021 рокуСправа №1693вр-21/160/13957/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєва С.О.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у справі №160/13957/20, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.40-43).

17.05.2021р. за заявою позивача судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення (а.с.81).

08.07.2021р. засобами поштового зв`язку від заявника ( ОСОБА_1 ) на адресу суду надійшла заява в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій заявник просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , вчинені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у справі №160/13957/20, щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року із застосуванням базового місяця - вересень 2016 року;

- постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.

В обґрунтування наведеної заяви позивач посилається на те, що 24.06.2021р. на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у справі №160/13957/20, військовою частиною НОМЕР_1 було перераховано 2509,47 грн. індексації грошового забезпечення на підставі довідки №976 від 20.10.2020р., згідно якої базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін визначено вересень 2016 року, при цьому, довідка не містить інформації щодо підстав застосування саме вересня 2016 року в якості базового місяця. Такі дії відповідача щодо застосування вересня 2016 року в якості базового місяця для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року позивач (заявник) вважає безпідставними та протиправними, так як підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008р., в тому числі, в період перебування на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося та розмір посадового окладу було змінено лише 01.03.2018р. згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р., а відповідно, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищенні розміри посадових окладів військовослужбовців (а.с.83-88).

08.07.2021р. згідно розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду за №362д, у зв`язку із не перебуванням судді Єфанової О.В. в автоматизованому розподілі КП "ДСС" напередодні тривалої відпустки, на підставі повторного автоматичного розподілу справ, вказану справу було передано для розгляду судді Конєвій С.О. 09.07.2021р. (а.с.100-101).

Ухвалою суду від 09.07.2021р. дану заяву та справу було прийнято до провадження суддею Конєвою С.О. та призначено заяву до розгляду в порядку письмового провадження на 19 липня 2021 року (а.с.102).

14.07.2021р. відповідач подав до канцелярії суду письмові пояснення до заяви, в яких повідомив, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. по справі №160/13957/20 військовою частиною НОМЕР_1 виконано у повному обсязі, так як згідно із довідкою-розрахунком від 21.05.2021р. №110, виданої ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2017р. по 18.09.2018р. при урахуванні, що базовий місяць вересень 2016 року, та базовий місяць березень 2018 року, складає 2547,69 грн., яка була виплачена позивачеві згідно платіжного доручення №404 від 23.06.2021р. у розмірі 2509,47 грн. за вирахуванням військового збору у розмірі 1,5% (38,22 грн.) - (а.с.106-108).

Дослідивши надані документи на підтвердження поданої заяви та письмових пояснень до заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення заяви заявника та визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у цій справі, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно до ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

За приписами ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, як встановлено судом зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) щодо не проведення 18 вересня 2018 року остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), з військової служби у запас Збройних Сил України;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ), середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні військової служби за період з 18 вересня 2018 р. по день постановлення адміністративним судом рішення у даній справі (а.с.1-6).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. по справі №160/13957/20 позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.40-43).

Наведене судове рішення набрало законної сили 31.03.2021р.

На виконання Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у справі №160/13957/20, Військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 була видана Довідка-Розрахунок №110 від 21.05.2021р. по індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017р. по 18.09.2018р. при урахуванні, що базовий місяць вересень 2016 року, та базовий місяць березень 2018 року, згідно якої індексація грошового забезпечення позивача за наведений період нарахована у розмірі 2547,69 грн. (а.с.110).

Платіжним дорученням №404 від 23.06.2021р. Військова частина НОМЕР_1 перерахувала позивачеві індексацію її грошового забезпечення згідно вищенаведеного рішення суду у розмірі 2509,47 грн. за вирахуванням військового збору у розмірі 1,5% - 38,22 грн., що підтверджується копією відповідного платіжного доручення та роздруківкою з Приват24 по картці для виплат, наданою позивачем (а.с.89, 112).

З аналізу вищенаведених досліджених судом доказів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у справі №160/13957/20 та змісту зобов`язальної частини зазначеного рішення суду, суд приходить до висновку, що наведене рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021р. у справі №160/13957/20 виконане відповідачем в повному обсязі, а саме: Військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження останньою військової служби з 01.01.2017 року по 18.09.2018 року.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду від 11.01.2021р. по адміністративній справі №160/13957/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у порядку передбаченому ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, слід зазначити, що зі змісту заяви про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду вбачається, що заявник (позивач), фактично, просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, при цьому, питання щодо застосування базового місяця - січень 2008 року, при нарахуванні індексації позивачеві за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року, не було предметом розгляду у справі №160/13957/20, а, відповідно, таке питання в межах розгляду справи 160/13957/20 судом не досліджувалось та рішення по даному питанню судом не приймалось, що виключає можливість визнання протиправними дій відповідача щодо не застосування базового місяця - січень 2008 року, при нарахуванні індексації позивачеві за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року на виконання рішення суду від 11.01.2021р. у цій справі згідно положень ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу заявника (позивача) на те, що питання правомірності застосування відповідачем базового місяця - січень 2016 року при нарахуванні індексації позивачеві за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року на виконання рішення суду від 11.01.2021р. у цій справі, можуть бути предметом окремого адміністративного позову, поданого в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду не підлягає оскарженню згідно приписів ст.ст.294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва