Справа № 380/3589/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3589/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Меліан" до Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю "Меліан" (далі - ТзОВ «Меліан», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської обласної прокуратури (далі - відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Львівської обласної прокуратури щодо належного розгляду адвокатського запиту адвоката Стеця Ростислава Ярославовича про надання інформації від 18.01.2021 в інтересах ТзОВ «Меліан»;

- зобов`язати Львівську обласну прокуратуру надати запитувану у адвокатському запиті інформацію, а саме: повний перелік кримінальних проваджень, за якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення товариством з обмеженою відповідальністю «Меліан» чи директором товариства ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, а також коли саме, за якими номерами, щодо яких обставин та за якою кваліфікацією внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначає, 18.01.2021 на адресу Львівської обласної прокуратури адвокатом Стецем Р.Я. в інтересах ТзОВ «Меліан» надіслано адвокатський запит з метою надання необхідної інформації. Необхідність в поданні цього запиту була пов`язана з тим, що ТзОВ «Меліан» 31.12.2020 дізналось, що на його рахунки в банківських установах та Держказначействі України накладено арешт. Вказаний адвокатський запит безпосередньо отриманий співробітниками Львівської обласної прокуратури 19.01.2021, що підтверджується даними з системи відстеження трекеру ПАТ «Укрпошта» № 349. 26.01.2021 року Львівська обласна прокуратура надала відповідь на зазначений адвокатський запит в якому вказала, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №000068 триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення відповідних кримінальних правопорушень, а також причетність до їх вчинення ТзОВ «Меліан», а тому підстав для надання іншої інформації на даний час немає. Позивач вважає, що надання неналежної відповіді Львівською обласною прокуратурою на запитувану інформацію є протиправною, оскільки відповідачем прокуратурою допущено протиправну бездіяльність, яка суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує право на отримання інформації.

Ухвалою судді від 22.03.2021 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач правом на подання відзиву передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 12.04.2021 відповідно до вимог ст. 124 КАС України суд надіслав на адресу відповідача. Вказану ухвалу відповідачем отримано 27.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що адвокат Стець Ростислав Ярославович, діючи в інтересах ТзОВ «Меліан» звернувся з адвокатським запитом від 18.01.2021 до Львівської обласної прокуратури. У вказаному запиті адвокат зазначає, що 29.12.2020 слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури Перетятка С.А. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000068, яке внесене 30.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, постановив ухвалу в справі № 462/7976/20, і, відповідно, наклав арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТзОВ «Меліан» відкритому у AT «РАДА БАНК», на рахунку, відкритому у Казначействі України (МФО 899998) та зупинив видаткові операції з грошовими коштами, окрім операцій щодо розрахунку з державним бюджетом. Розгляд клопотання та постановлення вказаної ухвали відбулось без участі представників власника майна ТзОВ «Меліан».

У вказаному запиті адвокатом були поставлені наступні питання:

- чи провадиться СВ Залізничного відділу поліції досудове розслідування у кримінальних провадженнях, за яким внесені відомості до ЄРДР про вчинення службовими особами ТзОВ «Меліан» () кримінального правопорушення, а якщо провадиться, то повідомити повний перелік проваджень: коли саме, за яким номером, щодо яких обставин та за якою правовою кваліфікацією внесені відповідні відомості до ЄРДР;

- чи здійснювались стосовно службових осіб ТОВ «Меліан» (), а саме директора ОСОБА_1 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень і якщо здійснювались, то коли, у яких кримінальних провадженнях та за якими статтями КК України;

- чи завершено або закінчено досудове розслідування кримінального провадження №000068 на даний час.

Відповідь на вказаний запит адвокат Стець Р.Я. просив надіслати на електронну адресу.

На підтвердження своїх повноважень адвокат додав до адвокатського запиту копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 22.03.2017 №000554 та ордер.

Листом від 26.01.2021 №09-4471-21 Львівська обласна прокуратура відповідно до запитуваної інформації повідомила, що слідчим відділом залізничного ВП ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000068 від 30.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України. У ході досудового розслідування кримінального провадження за результатами клопотання прокурора згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2020 у справі №462/7976/20 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТзОВ «Меліан» в банківських установах та зупинено видаткові операції з грошовими коштами, окрім операцій щодо розрахунку з державним бюджетом. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення відповідних кримінальних правопорушень, а також причетність до їх вчинення службових осіб ТзОВ «Меліан» та інших. Також проінформовано, що оскільки ТзОВ «Меліан набуває статусу, передбаченого ст. 64-2 КПК України, з урахуванням положень вказаної статті та ст. 222 КПК України, підстав для надання іншої інформації на даний час не вбачається.

Позивач, вважаючи, що Львівською обласною прокуратурою допущено протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Стеця Р.Я., який діяв в його інтересах, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Пунктами 1- 3 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що:

1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

2) публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

3) адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ;

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У розумінні положень п. 2 ч 6 ст. 12 КАС України до юрисдикції адміністративних судів належать справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Судом встановлено, що ТзОВ «Меліан» звернулося до адміністративного суду з позовом до Львівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності відповідача у зв`язку з неналежним розглядом адвокатського запиту про надання інформації, поданих в інтересах товариства, та зобов`язання відповідача надати запитувану інформацію.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або надання адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Суд погоджується з доводами позивача, що даний спір має публічно-правовий характер, тобто пов`язаний з виконанням відповідачем публічно-владних управлінських функцій, а тому має вирішуватися адміністративним судом. При цьому суд виходить із такого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Слід зазначити, що прокуратура становить єдину систему державних органів, які від імені України в порядку, передбаченому Законом України «Про прокуратуру», здійснюють встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Правову природу і завдання зазначеного органу визначено у ст. 1 цього Закону.

Однією із засад діяльності прокуратури згідно з п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» є прозорість, що включає надання на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

В абзаці 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Наведеним критеріям відповідають відомості про можливу протиправну діяльність особи, одержані органом досудового слідства у порядку реалізації своєї правоохоронної функції, задокументовані і внесені до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон України «Про доступ до публічної інформації») розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Розглядаючи запит адвоката Стеця Р.Я. про надання інформації про те, чи провадиться СВ Залізничним відділом поліції досудове розслідування у кримінальних провадженнях, за яким внесені відомості до ЄРДР про вчинення службовими особами ТзОВ «Меліан» кримінального правопорушення, що переліку проваджень, відповідні відомості щодо яких внесені до ЄРДР Львівська обласна виступає представником влади, здійснює свої визначені законом повноваження і в порядку їх реалізації вирішує питання, що впливають на права та обов`язки суб`єкта звернення.

Відтак, пов`язані з розглядом відповідного запиту дії або бездіяльність Львівської обласної прокуратури випливають зі здійснення публічно-владної управлінської функції. При цьому чинним законодавством не встановлено винятків, які б давали підстави для протилежного висновку щодо правової природи зазначених дій або бездіяльності, а тому спори за скаргами на них є публічно-правовими.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 826/7244/18 від 08.04.2020.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом (абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію»).

Одним із видів інформації про фізичну особу є відомості щодо фактичного здійснення правоохоронними органами України перевірки окремих дій, рішень, дій та (або) бездіяльності такої особи в рамках проведення досудових розслідувань кримінальних проваджень. Така інформація зафіксована у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 року № 298 (далі - Положення про ЄРДР).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу 1 Положення про ЄРДР це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з метою забезпечення:

- реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження;

- оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування;

- аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі;

- інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

- керівники органів досудового розслідування;

- керівники органів дізнання;

- слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

- дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів) (пункт 8 розділ 1 Положення про ЄРДР).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про ЄРДР до Реєстру вносяться відомості про:

час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

передачу матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування, дізнання або за місцем проведення досудового розслідування (ч. 5 ст. 36, ч. 7 ст. 214, ст.ст. 216, 218, п. 4 ч. 2 ст. 301 КПК України);

прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;

дату та час затримання особи (звільнення);

обрання, зміну та скасування запобіжного заходу (ст.ст. 176-178, 200, 202, 299, 492, 493, 508 КПК України);

час та дату повідомлення про підозру, зміну, скасування повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 278, ст. 279, ч. 1 ст. 298-4, ч. 2 ст. 307 КПК України);

час та дату складання повідомлення про підозру, особу, стосовно якої складено повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність у разі неможливості повідомлення такій особі про підозру з об`єктивних причин (ст. 277, ч. 1 ст. 298-4 КПК України);

юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру (ч. 8 ст. 214 КПК України, ст. 96-3 КК України);

дату та підставу здійснення (скасування) спеціального досудового розслідування (ч. 6 ст. 297-4 КПК України);

зупинення та відновлення досудового розслідування (ч. 4 ст. 280, ч. 2 ст. 281, ч. 3 ст. 282, ч. 3 ст. 298-5 КПК України);

оголошення розшуку підозрюваного (ст. 281 КПК України);

об`єднання та виділення матеріалів досудових розслідувань (ст. 217 КПК України);

продовження строків тримання під вартою та досудового розслідування (ст.ст. 197, 199, 219, 294, ч. 1 ст. 298-5 КПК України);

встановлені, відшкодовані матеріальні збитки, суми пред`явлених позовів у кримінальному провадженні, вартість арештованого майна;

закінчення досудового розслідування (ч. 3 ст. 283, ст. 301 КПК України);

інші відомості, передбачені в електронних картках.

За приписами п.п. 1-5 розділу 4 Положення про ЄРДР відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою згідно з додатком 6 до цього Положення.

Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.

До витягу з Реєстру включається інформація про:

номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування);

дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР));

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї;

найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника;

орган досудового розслідування;

прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, дізнавача (дізнавачів) органів дізнання, уповноваженої особи (осіб) іншого підрозділу, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.

Реєстратори самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру в межах унесеної інформації та посвідчують його своїм підписом.

Надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.

З матеріалів справи вбачається, що запитувана позивачем інформація міститься в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, розпорядником якої є відповідач у справі.

Правові засади здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

З системного аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що право особи на інформацію є одним з її основних конституційних прав та передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

При цьому, право особи (клієнта якому надається правова допомога) на отримання інформації щодо себе, зокрема, інформації про провадження органами прокуратури досудового розслідування відповідних кримінальних проваджень, є складовою її конституційного права та не може бути обмежене органами державної влади (вказана правова позиція відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 21.06.2017 № К/800/21455/15).

Як вбачається із змісту відповіді відповідача на запит, Львівською обласною прокуратурою фактично частково надано відповідь на питання, які ставилися адвокатом у запиті, а саме вказано про те, що слідчим відділом Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні « 000068 від 30.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 191 КК України.

Щодо питання чи завершено або закінчено досудове розслідування кримінального провадження №000068 відповідачем вказано, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває.

Проте, відповідей щодо інших поставлених питань лист не містить, що по суті є фактичною відмовою у наданні запитуваної інформації у цій частині.

При цьому, відповідачем не надано доказів, що запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом.

Окрім цього, відповідач у листі зазначив, що ТзОВ «Меліан» відповідно до ст. 64-2 КПК набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Однак, позивач не запитував інформацію чи копії документів (а також витяг з Реєстру), отриманих під час здійснення кримінального провадження, натомість суть запиту зводиться до надання інформації з ЄРДР, держателем якого є відповідач. Решта питань, порушених у запиті, є уточнюючими та випливають із наведеної суті.

Суд зазначає, що вимога адвоката Стеця Р.Я. надати інформацію про повний перелік кримінальних проваджень, за якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення службовими особами ТзОВ «Меліан» кримінальних правопорушень та чи здійснювались стосовно службових осіб ТзОВ «Меліан» (), а саме директора ОСОБА_2 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень і якщо здійснювались, то коли, у яких кримінальних провадженнях та за якими статтями КК України є такою, що заявлена в рамках Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відтак, відповідач був зобов`язаний надати адвокату відповідну інформацію.

Згідно абз. 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено, що надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Слід зазначити, що оскаржувана бездіяльність не є такою, яка вчинена у тому чи іншому кримінальному провадженні, та не належить до визначеного ст. 303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Таким чином, права позивача в даному випадку порушені відповідачем в частині ненадання інформації на адвокатський запит, вчинений в інтересах ТзОВ «Меліан», а саме чи провадиться СВ Залізничного відділу поліції досудове розслідування у кримінальних провадженнях про вчинення службовими особами ТзОВ «Меліан» кримінальних правопорушень, а якщо проводиться, то повідомити повний перелік проваджень (коли саме, за яким номером, щодо яких обставин та за якою правовою кваліфікацією внесені відповідні відомості до ЄРДР) та чи здійснювались стосовно службових осіб ТзОВ «Меліан» (), а саме директора ОСОБА_1 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень і якщо здійснювались, то коли, у яких кримінальних провадженнях та за якими статтями КК України.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та задоволення позовних вимог .

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо судового збору, то оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо судових витрат судових витрат на отримання правової допомоги у розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як випливає з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Суд зазначає, що позивачем не подано жодних доказів понесених ним вказаних витрат.

У зв`язку з чим, суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу немає.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Львівської обласної прокуратури щодо належного розгляду адвокатського запиту адвоката Стеця Ростислава Ярославовича про надання інформації від 18.01.2021 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Меліан».

Зобов`язати Львівську обласну прокуратуру (, місцезнаходження: 790005, м. Львів, проспект Шевченка, буд. 17/19) надати запитувану у адвокатському запиті від 18.01.2021 Стеця Ростислава Ярославовича повну інформацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 790005, м. Львів, проспект Шевченка, буд. 17/19) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Меліан» (місцезнаходження:79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 224, оф. 8) судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень рівно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.07.2021.

Суддя Потабенко В.А.