Справа № 480/2699/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2021 року справа №480/2699/21
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2699/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради в якій просить:
- визнати неправомірним та скасувати рішення №1502 від 09.03.2021 про відмову нарахувати та виплатити їй та її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як сім`ї загиблого ветерана війни, у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020;
- зобов`язати нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року їй та її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як сім`ї загиблого ветерана війни, у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 з урахуванням раніше виплачених сум.
Вимоги мотивує тим, що вона є дружиною сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно посвідчення серія НОМЕР_1 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.12.2016, а також її син ОСОБА_2 , згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Сумським обласним військовим комісаріатом від 09.12.2016, мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, а саме - для членів сім`ї загиблого ветерана війни. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ІІІ, позивач разом із сином отримує щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як член сім`ї померлого учасника бойових дій, у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України. У 2020 році отримала одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1800 грн (по 900 грн кожному із членів сім`ї загиблого ветерана війни), що є меншим, ніж передбачено чинним законодавством. На думку позивача, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020, вона та її син набули право на допомогу до 5 травня в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, передбаченої ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вважаючи, що виплата допомоги у 2020 році здійснена не в повному обсязі, звернулася до відповідача з вимогою виплатити їй та її сину допомогу у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідач у відповіді, направленій позивачу, зазначив про те, що разова грошова допомога на 2020 рік останній та її сину, виплачена у повному обсязі. Позивач не погоджується з таким висновком та вважає, що відповідачем порушено її право та право її сина на отримання разової грошової допомоги відповідно до чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулася до суду.
Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради подало до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що позивачу та її сину, як сім`ї загиблого /померлого/ ветерана війни, було виплачено грошові кошти щорічної разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірі 1800 грн. (кожному по 900 грн) відповідно до пункту 26 розділу VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України №112 від 19 лютого 2020 року "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі по тексту - Постанова №112). Тому дії щодо виплати позивачу та її сину разової грошової допомоги у розмірі 1800 грн. є правомірними.
Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим Сумським обласним військовим комісаріатом від 19.12.2016 та її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , мають право на пільги, встановлені законодавством України для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (а.с.6, 8).
На звернення позивача щодо здійснення нарахування та виплати невиплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як членам сім`ї загиблого ветерана війни, за 2020 рік у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, відповідач надав відповідь № 1502 від 09.03.2021, якою повідомлено, що виплата разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік членам сім`ї загиблого ветерана війни у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком була забезпечена Управлінням в межах своїх повноважень відповідно до постанови №112 від 19.02.2020 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" (а.с.7).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі по тексту - Закон № 3551-XII).
01.01.1999 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV (далі - Закон №367-ХІV), яким статтю 15 Закону №3551-XII доповнено частиною в такій редакції: Статтю 15 доповнити частиною четвертою такого змісту: "Щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога виплачується в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком".
Підпунктом "б" підпункту 4 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28.12.2007 (набрав чинності 01.01.2008) частину 5 статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружилися вдруге, та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 4 пункту 20 розділу ІІ Закону №107-VI, визнані неконституційними.
В подальшому, на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 15 Закону №3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.
На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні постанови щодо окремого бюджетного року. Так, у Постанові №112 визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни: І група - 4120,00 грн., ІІ група - 3640,00 грн., ІІІ група - 3160,00 грн., учасникам бойових дій - 1390,00 грн., особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4120,00 грн; членам сімей загиблих - 900 грн.
Разом з тим, Конституційний Суд України Рішенням від 27.02.2020 №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, враховуючи наведене, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відновлено дію відповідних норм Закону №3551-XII про розміри разової допомоги до 5 травня у редакції Закону №367-ХІV.
Разом з тим, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 112.
При цьому суд наголошує, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України, і не позбавляють позивача цього суб`єктивного права.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина 1 статті 28 Закону №1058-ІV.
Відповідно до статті 7 Закону України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2020 становить 1638 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу та її сину разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році з урахуванням приписів Постанови №112, а не Закону № 3551-XII, є неправомірними.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2021 по зразковій справі №440/2722/20, яка є обов`язковою для врахування при вирішенні судами спорів відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.
Отже, враховуючи, що разову грошову допомогу позивачу та її сину виплачено у розмірі, меншому ніж визначено частиною 5 статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд дійшов висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Управління праці та соціального захисту населення Охтирської міської ради, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності своїх дій, які полягли у виплаті позивачу та її сину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1800 грн (по 900 грн кожному із членів сім`ї загиблого ветерана війни).
Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Охтирської міської ради щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, обчисленої відповідно до ст. 15 Закону України № 796-ХІІ, з урахуванням змісту рішення Конституційного суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 р. та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Охтирської міської ради здійснити позивачу та її сину перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, відповідну виплату провести з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо вимоги позивача визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача №1502 від 09.03.2021 про відмову нарахувати та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як членам сім`ї загиблого ветерана війни у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, то суд зазначає, що лист відповідача №1502 від 09.03.2021 не містить рішення з приводу вирішення питання, яке було підставою для звернення.
Фактично відповідач, розглянувши звернення позивача щодо нарахування та виплати позивачу та її сину разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, листом повідомив про те, що виплата щорічної разової грошової допомоги у 2020 році здійснена у розмірах відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема постанови КМУ №112 від 19.02.2020 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" (а.с.7). При цьому, відповідачем рішення за результатами звернення позивача не приймалося.
З огляду на викладені вище обставини, враховуючи положення частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі № 1502 від 09.03.2021 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу та її сину недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, як членам сім`ї загиблого ветерана війни, у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки ухвалою суду від 19.04.2021 позивач звільнений від їх сплати під час звернення до суду із даним позовом.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як членам сім`ї загиблого ветерана війни у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, викладену у листі від 09.03.2021 № 1502.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар