Справа № 420/7875/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7875/21
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління дорожнього господарства Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року за адміністративним позовом управління дорожнього господарства Одеської міської ради до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку від 28.04.2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

13 травня 2021 року управління дорожнього господарства Одеської міської ради звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південного офісу Держаудитслужби, з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівель від 28.04.2021 №UA-2021-03-29-000882-а.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року подану позовну заяву залишено без руху в зв`язку із неналежним обґрунтуванням позивачем, якій частині оскаржуваний висновок порушує його права, свободи та інтереси. Крім того, в позовній заяві не зазначено ім`я та по-батькові представника, який підписав позовну заяву, не вказано докази, які не можуть бути подані з даною заявою, а також повний перелік документів та інших доказів, що додаються. Судом зазначено, що позивачем не додано в повному обсязі докази на підтвердження обставин обґрунтування позовних вимог. Крім того, ним не сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

26 травня 2021 року до суду надійшла заява управління дорожнього господарства Одеської міської ради про усунення визначених судом недоліків, а саме сплату судового збору на підтвердження чого надано відповідне платіжне доручення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року позовну заяву управління дорожнього господарства Одеської міської ради до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку від 28.04.2021 року повернуто позивачеві з посиланням на п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Обґрунтовуючи наявність підстав щодо повернення позовної заяви суд першої інстанції зазначив, що у наданий судом строк позивач не виконав вимоги ухвали суду від 18.05.2021 року про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, дійшов передчасних висновків про наявність підстав для вказаних дій, оскільки позивачем вичерпно та всецільно обґрунтовано свої позовні вимоги із зазначенням, яким чином відповідач порушив його права, свободи та законні інтереси. Апелянт акцентує увагу, що порушення його прав відбулося шляхом винесення необґрунтованого та помилкового висновку, що є предметом спору в даному випадку. Суд має досліджувати не лише належність та допустимість доказів, а також їх достатність і достовірність. Позивачем надано повний та вичерпний перелік документів та інших доказів на підтвердження позовних вимог. Відомості щодо ім`я та по-батькові представника позивача зазначалися у позові та додатках до нього. Повертаючи подану позовну заяву суд допустив надмірний формалізм, що перешкоджає практичному та ефективному доступу до правосуддя.

Відповідно до ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 169 КАС України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі без руху від 18.05.2021 Одеським окружним адміністративним судом визначено ряд недоліків пов`язаних із порушенням вимог встановлених, зокрема, п.8 ч.5, ч.6 ст. 160 КАС України, ч.3,4 ст. 161 КАС України.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Слід звернути увагу, що недоліки поданої позовної заяви в частині сплати судового збору позивачем усунуто 26 травня 2021 року.

За таких умов, для встановлення обґрунтованості підстав повернення поданої позовної заяви слід дослідити, чи перешкоджали та існували по суті інші визначені судом першої інстанції недоліки, зокрема, щодо:

необхідності належного обґрунтування порушених прав позивача оскаржуваним висновком;

зазначення ім`я та по батькові представника, яким підписано позов;

зазначення доказів, які не можуть бути надані до суду;

зазначення повного переліку документів, що додаються;

надання в повному обсязі доказів на підтвердження обставин справи.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що її подано з доказами, які зазначено в додатках згідно переліку, а саме:

1. Оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-03-29-000882-а на 2 арк.;

2. Тендерна документація на закупівлю послуг «Поточний ремонт вулично-дорожньої мережі м. Одеси» із додатками на 28 арк.;

3. Протокольне рішення №36 від 29.04.2021 на 2 арк.;

4. Тендерна документація на закупівлю послуг «Поточний ремонт вулично-дорожньої мережі м. Одеси» (нова редакція) із додатками на 28 арк.;

5. Наказ Південного офісу Держаудитслужби №226 від 23.04.2021 на 1 арк.;

6. Висновок про результати моніторингу закупівлі UA-2021-03-29-000882-а від 28.04.2021 роздрукований з веб-порталу Уповноваженого органу на 5 арк.;

7. Письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав на 1 арк.;

8. Ордер серії ОД №550908 від 13.05.2021 на 1 арк.;

9. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2567 від 22.02.2013 на 1 арк.;

10. Копія позовної заяви з додатками та доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 10 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Враховуючи, що управління дорожнього господарства Одеської міської ради в даному випадку є замовником процедури закупівлі, то оскарження висновку відповідача є реалізацією права, яке чітко визначено в Законі.

Слід зазначити, що спірний висновок є індивідуально-правовим актом та його виконання має безпосередній вплив на права і обов`язки позивача.

За таких умов, вимоги суду першої інстанції щодо належного обґрунтування порушених прав позивача оскаржуваним висновком є безпідставними.

Судова колегія також погоджується з доводами апелянта, що до позовної заяви додано копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, які дозволяють чітко ідентифікувати представника позивача.

За таких умов, зазначення в позовній заяві прізвища представника з ініціалами, а не ім`ям по-батькові повністю, не є недоліком, що може стати підставою для повернення поданої позовної заяви.

Щодо вимоги суду про надання в повному обсязі доказів на підтвердження обставин справи, то вони є необґрунтованими.

Судом не визначено, які ще крім наданих доказів слід надати, а також чому надані не є достатніми.

По змісту позовних вимог позивач формує доводи посилаючись на обставини, які підтверджуються доказами перерахованими в додатках до позовної заяви, а тому неможливо стверджувати, що на етапі відкриття провадження управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради не виконано вимоги ст. 161 КАС України.

Відповідно до п.8 ч.5ст. 160 КАС України зазначення доказів, які не можуть бути надані до суду здійснюється лише за їх наявності, а тому невиконання позивачем відповідних дій не є недоліком позовної заяви в даному випадку.

Підсумовуючи, судова колегія вважає необґрунтованим повернення позивачу позовної заяви з вищенаведених підстав.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції», Серії A №333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - «Конвенція») містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pйrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, повернення судом позовної заяви з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів.

За наведеного правового регулювання й обставин справи судова колегія констатує, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.308, 311, 320, 322, 328,329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління дорожнього господарства Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко