Справа № 140/4797/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4797/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови зарахувати до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 01.02.2005 по 21.08.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі України та зобов`язання зарахувати до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 01.02.2005 по 21.08.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі України та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з врахування вказаного стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 26.11.2001 по 08.04.2003 проходив строкову військову службу в Збройних Силах України, в період з 01.02.2005 по 21.08.2017 - безперервно проходив службу на різних посадах та начальницького складу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Вислуга років на момент звільнення позивача із служби - 21.08.2017 становила 13 років 11 місяців 02 дні. При переході на службу до Національної поліції йому було зараховано до стажу служби в поліції, яка дає право на надбавку до вислуги років лише 01 рік 04 місяці 12 днів, тобто зараховано лише службу в Збройних Силах України.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо обчислення стажу роботи, яка дає право на надбавку за вислугу років протиправними, оскільки особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України проходять службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Тому служба у Державній кримінально-виконавчій службі на різних посадах рядового і начальницького складу має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу та повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про національну поліцію». Просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки частина друга статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції. Цей перелік не містить службу в Державній кримінально-виконавчій службі. Крім того, в період з 01.02.2005 по 21.08.2917 Державна кримінально-виконавча служба не входила до складу органів внутрішніх справ, а відтак відсутні правові підстави для зарахування вказаного періоду до стажу служби в поліції, оскільки це суперечить вимогам законодавства України. З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Від учасників справи інших заяв по суті справи та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.02.2005 по 21.08.2017 безперервно проходив службу в органах Державній кримінально-виконавчій службі України, з 28.08.2017 по даний час - в органах Національної поліції України. Дані обставини підтверджуються відомостями з трудової книжки, послужним списком, витягами з наказів, копією довідки від 12.11.2019 № 11973/41/17/01-2019.

Відповідно до витягу з наказу ДУ «Ковельська виховна колонія» від 21.08.2017 № 49/ОС-17 капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 , вихователя відділу соціально-виховної та психологічної роботи Ковельської виховної колонії звільнено зі служби за ст. 77 п.7 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням, вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні - 13 років 11 місяців 02 дні, а у пільговому - 18 років 01 місяць 08 днів.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції від 23.08.2017 №326 о/с "По особовому складу", ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію та призначено інспектором роти №2 батальйону.

На звернення позивача з рапортом до Департаменту патрульної поліції щодо стажу служби в поліції, останній листом від 12.11.2019 №11973/41/17/01-2019 повідомив, що наказом Департаменту патрульної поліції від 21.02.2018 № 149 о/с вислуга станом на 01.03.2018 становить 01 рік 10 місяців 15 днів.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 01.02.2005 по 21.08.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі України, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-IV визначено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IVпередбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях даного Закону визначено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист, визначений Законом України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, відповідно до пункту 1 якого до вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №154 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 17.07.1993 за №393 поширено дію постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" на поліцейських.

Відповідно до вказаної Постанови до вислуги років, які дають право на отримання пенсії за вислуги років поліцейським згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховується служба в Державній кримінально-виконавчій службі.

Крім того, пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа як працівників органів внутрішніх справ, поліцейських, Державної кримінально-виконавчої служби.

З аналізу вказаної норми слідує, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

На підтвердження вказано також свідчить, те, що при звільненні позивача зі служби Державній кримінально - виконавчій службі України керувались нормами Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» та Законом України «Про Національну поліцію».

Як уже було встановлено судом та не ставиться під сумнів відповідачем, позивач з 01.02.2005 по 21.08.2017 проходив службу в Державній кримінально - виконавчій службі України безперервно. Вказаний період не було зараховано позивачу до стажу служби в поліції.

Отже, під час проходження позивачем служби в Державній кримінально-виконавчій службі України на нього відповідно до вищевказаних нормативних актів поширювались гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію".

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами позивача, що його служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького та рядового складу, тому така служба підлягає зарахуванню до вислуги років в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо правомірності відмови позивачу у зарахуванні стажу служби в органах кримінально-виконавчої служби до стажу служби в поліції.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 01.02.2005 по 21.08.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі та зобов`язання зарахувати до стажу служби в поліції вказаний період роботи у Державній кримінально-виконавчій службі.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку з врахуванням періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України, то суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від первісної вимоги щодо зарахування стажу позивача.

Відповідно, до моменту здійснення перерахунку стажу служби у відповідача не виникає обов`язку здійснювати перерахунок та виплату грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку за наслідками такого перерахунку.

Відтак, спору щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку на час звернення останнього у цій справі до суду не існувало. Відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Враховуючи те, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджуються квитанцією від 30.04.2021 № 55684056.

Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 01 лютого 2005 року по 21 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 01 лютого 2005 року по 21 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Суддя Р.С. Денисюк