Справа № 344/10114/21
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/228/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової С.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, інспектора батальону 1, 1 роти, УПП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції Жураківського Ігоря Ігоровича, Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 09.06.2021 по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
25 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив : визнати дії інспектора 1, 1 роти УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції України Жураківського Ігоря Ігоровича; скасувати постанову серії ЕАН №4328169 від 09.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, закривши провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 , зазначає, що він рухався на автомобілі марки Skoda Octavia Tour, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Південний бульвар в м. Івано-Франківську. В цей момент його було зупинено працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Жодних доказів такого порушення працівником поліції надано не було, всі пояснення позивача, щодо відсутності в його діях складу правопорушення були проігноровані працівниками патрульної поліції та не прийняті до уваги при розгляді справи та винесенні постанови. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляд справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили б про наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що відповідачем факт вчинення правопорушення не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим та належним доказом.

Постанову від 09.06.2021 серії ЕАН №4328169 було отримано позивачем у поштовому відділенні №18 на вул. Січових Стрільців, буд. 13, м. Івано-Франківськ - 24.06.2021.

Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

14.07.2021 представником Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Михайлиною Ю.Б. подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейським після розгляду адміністративної справи винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4328169 від 09.06.2021 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн. та оголошено її зміст. Відповідач зазначає, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються за винятком випадків спрощеного провадження у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Обставини розгляду адміністративної справи по факту вчинення зафіксовані на нагрудну камеру поліцейського. Таким чином, відповідач вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулося у відповідності до вимог КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а дії поліцейського законні.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив суд вимоги задоволити. По суті справи пояснив, що їхав з вулиці Мазепи, згодом повернув на вул. Гурика, що є перпендикулярним до вул. Південний Бульвар та був зупинений інспектором поліції на вул. Південний Бульвар. В той час, як у постанові вказано, що автомобіль зупинено на вул. Короля Данила, в той час як виїзду з такої вулиці немає. При розгляді справи та складанні постанови ним робились зауваження, та заявлялись клопотання про надання доказів вчинення адміністративного правопорушення, однак інспекторами, жодних доказів йому надано не було. Також позивач зазначає, що розгляд даної справи здійснювався двома інспекторами, перший розпочав та не завершив такий розгляд, і другий інспектор знову в цілому проводив розгляд такої справи.

Разом з тим, після оголошеної перерви 16.07.2021, позивач подав заяву про завершення розгляду справи без його участі, позов просив задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання, після оголошення перерви в судовому засіданні 16.07.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ст. 243 КАС, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

З постанови серії ЕАН №4328169 від 09.06.2021 в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 09.06.2021 о 15:53:02 год. в м. Івано-Франківськ, вул. Данила, 23, керуючи транспортним засобом під час виїзду з прилеглої території та здійсненні маневру, поворот ліворуч, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини дороги, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Судом досліджений відеозапис, наданий представником відповідача, який не містить фіксації порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, а лише звукозапис факту розгляду адміністративної справи та складання постанови про адміністративне правопорушення. Разом з тим, слід зазначити, що як повідомив позивач, розгляд адміністративної справи здійснювався двічі, різними інспекторами. Позивачем надано суду для огляду у судовому засіданні оптичний диск, що наданий йому відповідачами на запит, даний диск за своїм вмістом ідентичний тому, який надано відповідачем суду, однак при його дослідженні судом не встановлено жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених в постанові.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд дійшов висновку, що враховуючи викладені позивачем обставини в позові, матеріали справи та з вище наведеного беззаперечно не вбачається, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, оскільки доказів до суду вчинення правопорушення саме позивачем відповідачем не надано.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 6 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Отже, суд дійшов висновку, що враховуючи викладені позивачем обставини в позові, матеріали справи та з вище наведеного беззаперечно не вбачається, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, відповідачем не було пред`явлено доказів скоєння позивачем правопорушення, як це передбачено нормами КУпАП, а також у постанові про адміністративне правопорушення вказано, що місцем розгляду справи - вул. Короля Данила, в той час як позивач зазначає, що його зупинено на вул. Південний Бульвар. Спростування такому також не надано.

За таких обставин справи, позовні вимоги підлягають задоволенню, із скасуванням судом оскаржуваної постанови та закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Стосовно позовних вимог позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними, суд зазначає наступне, що відповідно до ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією №74046 від 24.06.2021 АТ "Ощадбанк" Пітеляк А.В. сплатив 454 грн. судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с.7).

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 454 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :
Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН №4328169 від 09.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, що винесена інспектором батальону 1, 1 роти УПП в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Жураківським Ігорем Ігоровичем, закривши провадження у справі.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі :

- Департамент патрульної поліції України, адреса: вул. Федора Ернста, буд.3, м. Київ,03048;

-Інспектор батальону 1, 1 роти, УПП в Івано-Франківській області, лейтенант поліції Жураківський Ігор Ігорович, адреса: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ;

- Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Юності, буд. 23, м. Івано-Франківськ.

Рішення складено в повному обсязі 19.07.2021

Суддя Кіндратишин Л.Р.