Справа № 400/4763/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4763/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойко А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року по справі за позовом Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (далі ДП) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС), в якому просило визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДПС б/д №1372/6/99-00-04-02-06.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ДПС подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовну повністю.

З огляду на неприбуття у судове засідання 14 липня 2021 року сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, колегія суддів у відповідності до ст.311 КАС України вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 16 липня 2021 року було складено повне судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.05.2019 року, ДП використовує для виробничої діяльності земельну ділянку площею 92,4450 га, на якій розташовано декілька складів паливно-мастильних матеріалів.

05.06.2019 року позивач звернувся до Офісу великих платників податків ДФС із листом №1843/ю, яким просило надати індивідуальну податкову консультацію з питань практичного використання пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 року № 2628-VIII.

У зазначеному листі позивач ставив наступні питання:

- як визначаються поняття «приміщення» або «територія» у розумінні абз.3 пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України;

- якщо під поняттям «територія» розуміється земельна ділянка, а під поняттям «приміщення» склад ПММ, який на такій земельній ділянці розташований, у разі якщо на земельній ділянці розташовано декілька складів ПММ, що має бути акцизним складом земельна ділянка, чи сукупність складів, чи кожен окремо розташований склад;

- чи підпадають під визначення акцизного складу декілька приміщень, які розташовані на одній земельній ділянці, за умови, що місткість ємностей на кожному окремо з цих приміщень не перевищує 200 кубічних метрів, а кількість ємностей всіх приміщень, розташованих на цій земельній ділянці, перевищує 200 кубічних метрів;

- чи є акцизним складом приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Офісом великих платників податків ДФС надано лист від 14.06.2019 року №30309/10/28-10-27-01-11, в якому вказано, що на виконання п.52.5 ст.52 ПК України податкову консультацію надіслано до Державної фіскальної служби для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій. У листопаді 2019 року ДПС України (правонаступник ДФС України) надано податкову консультацію б/д № 1372/6/99-00-04-02-06.

Не погоджуючись з висновками податкової консультації та вважаючи її неповною та необґрунтованою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у наданій позивачу податковій консультації питання щодо визначення понять «приміщення» та «територія» не досліджено. Натомість, поняття «акцизний склад», визначене у пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України сформульовано таким чином, що його визначення залежить від визначення понять «приміщення» та «територія». Отже, без надання роз`яснення, що таке «приміщення» та «територія» в розумінні податкового законодавства, неможливо надати визначення поняттю «акцизний склад».

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Положеннями статті 52 ПК України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити:

найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні;

код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);

зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації;

підпис платника податків;

дату підписання звернення.

Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 10 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Індивідуальні податкові консультації надаються:

в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями;

у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Так, звертаючись із запитом на отримання податкової консультації, ТОВ було поставлено наступні питання:

- як визначаються поняття «приміщення» або «територія» у розумінні абз.3 пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України;

- якщо під поняттям «територія» розуміється земельна ділянка, а під поняттям «приміщення» склад ПММ, який на такій земельній ділянці розташований, у разі якщо на земельній ділянці розташовано декілька складів ПММ, що має бути акцизним складом земельна ділянка, чи сукупність складів, чи кожен окремо розташований склад;

- чи підпадають під визначення акцизного складу декілька приміщень, які розташовані на одній земельній ділянці, за умови, що місткість ємностей на кожному окремо з цих приміщень не перевищує 200 кубічних метрів, а кількість ємностей всіх приміщень, розташованих на цій земельній ділянці, перевищує 200 кубічних метрів;

- чи є акцизним складом приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

В свою чергу, податковий орган, надаючи податкову консультацію, зазначив, що якщо декілька приміщень знаходяться на одній території (за однією адресою), яка належить одному суб`єкту господарювання (розпоряднику акцизного складу), то така територія реєструється як один акцизний склад. При цьому, обраховується загальна місткість ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального у всіх приміщеннях на території акцизного складу.

У разі, коли на одне з приміщень на території акцизного складу право власності або користування набуває інший суб`єкт господарювання, то таке приміщення реєструється як окремий акцизний склад, на якому розпорядником акцизного складу буде суб`єкт господарювання, який набув право власності або користування приміщенням.

Приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, є акцизним складом у розумінні пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України.

Колегія суддів, з урахуванням сутності та форми поставлених ТОВ питань приходить до висновку про надання податковим органом податкової консультації належним чином та у відповідності до норм ПК України.

При цьому, суд наголошує, що не надання відповідачем конкретного (дослівного) тлумачення визначень «приміщення» або «територія» не може вважатись не наданням консультації в разі надання податковим органом пояснень щодо іншого спектру питань, який є ширшим та включає в себе, в тому числі, і питання більш вузького змісту, що і мало місце в даному випадку при наданні спірної податкової консультації, в якій відповідач хоча і не надав чіткого тлумачення визначень «приміщення» або «територія», однак, при наданні відповідей на решту питань розкрив сутність вказаних понять.

Окремо колегія суддів зазначає, що положеннями статті 52.1 ПК України визначено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити, зокрема, зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації.

З аналізу наведеного можна дійти висновку, що підставою для звернення за податковою консультацією та мета її отримання є вирішення саме окремого, чітко визначеного практичного питання застосування норм податкового законодавства при здійсненні платником податку своєї діяльності, яка в даних спірних правовідносинах могла стосуватись провадження ТОВ, як розпорядником акцизного складу, господарської діяльності за відповідною адресою та у відповідній формі, зокрема, шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Наведені висновки також узгоджуються зі ст.52.2 ПК України, за якою індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. Наведені норми спрямовують податкову консультацію саме на вирішення практичних питань платника податків та виключно його.

Разом з тим, із запиту на отримання податкової консультації не вбачається окреслення ТОВ чітко визначеного практичного питання, натомість поставлено питання теоретичного характеру та питання праворозуміння законодавчих норм, на які податковим органом і було надано консультацію відповідно наданому запиту. При цьому, суд зазначає, що вказані обставини щодо саме належності змісту запиту на отримання консультації не є спірними в межах даних правовідносин.

Додатково колегія суддів наголошує, що не надання визначення (в розумінні позивача) понять «приміщення» або «територія» згідно абз.3 пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України, не може бути підставою для визнання протиправною та скасування всієї податкової консультації, натомість може бути, зокрема, підставою для звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності ДПС в цій частині, однак, слід зазначити, що вибір способу захисту своїх прав, в тому числі у вказаному вигляді, є виключним правом особи, яка вважає свої права порушеними.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВ.

Колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.