Справа № 300/1521/21
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. справа № 300/1521/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.,

секретар судового засідання Костюк О.С.,

за участю представника позивача Говзана М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верховинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Верховинської селищної ради (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.08.2020 за №29, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У строк, встановлений судом, позивач усунув вказані недоліки, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення від 20.08.2020 за №29 Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га за адресою с. Кривопілля, присілок Буков`ян. Позивач просив суд визнати протиправним, скасувати рішення від 20.08.2020 за №29 та зобов`язати відповідача надати йому дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки.

07.06.2021 від Верховинської селищної ради надійшов відзив на адміністративний позов за №370/02-07/23 від 03.06.2021 року. У відзиві представник відповідача зазначив, що Кривопільська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області відмовила позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка перебуває у державній власності, та її постійним користувачем є Державне підприємство «Верховинське лісове господарство». На переконання представника відповідача, ОСОБА_1 правомірно відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

29.06.2021 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи. Протокольною ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 в задоволенні даного клопотання було відмовлено згідно вимог ч.8 ст.79 КАС України, так як докази подані представником позивача з пропущенням строку визначеного ч.2 ст.79 КАС України та позивач не обгрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. Суду пояснив, що Кривопільська сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області протиправно, на його переконання, відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що відповідачем безпідставно визначено, що дана земельна ділянка належить до масиву лісового фонду. Вказав, що згідно довідки від 26.06.2020 за №0-9-0.22-190/162-20, виданої відділом у Верховинському районі Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області, станом на 01.01.2016 на території Кривопільської сільської ради присілок Буков`ян в межах населеного пункту обліковується 202,8640 га загальної площі земель, з них 22,0877 га сільськогосподарські землі. Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 20.08.2020 за №29, зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки.

30.06.2021 на електронну адресу суду надійшла заява, у якій представник відповідача просив розглянути справу без його участі.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, оскільки згідно положень ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 22.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га за адресою с. Кривопілля присілок Буков`ян.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2020 рішенням Кривопільської сільської ради у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки було відмовлено, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка перебуває в масиві лісового фонду.

Позивач, вважаючи вищевказане рішення протиправним та таким, що порушує його права, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно пункту "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентовано статтею 118 Земельного кодексу України.

Приписами частини 6 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

З системного аналізу наведеної норми слідує, що однією з основних вимог при поданні клопотання для одержання дозволу на розроблення проекту землеустрою у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб, являється погодження землекористувача.

Так, абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельний кодекс України визначає чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок. При цьому, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, за наслідками розгляду поданої заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні із наведенням підстав такої відмови.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою визначено те, що земельна ділянка знаходиться в масиві лісового фонду.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 1 ст. 55 Земельного кодексу України передбачає, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

У відповідності до статті 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Статтею 17 Лісового кодексу України встановлено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

До здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, які до набрання чинності Земельним кодексом України передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування (Пункт 5 розділу VІІІ Прикінцевих положень Лісового кодексу України).

Як вбачається з листа Державного підприємства «Верховинський лісгосп» від 31.05.2021 за №04-15/59-129, земельна ділянка площею 2,0 га, яку позивач мав намір одержати у власність для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель лісового фонду Державного підприємства «Верховинський лісгосп». Дана обставина підтверджується додатками до даного листа, а саме копіями планшету за №5 та таксаційного опису.

Таким чином доводи позивача про те, що відповідач необгрунтовано відніс вищевказану земельну ділянку до масиву лісового фонду, суд відхиляє як безпідставні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на довідку від 26.06.2020 за №0-9-0.22-190/162-20 відділу Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області у Верховинському районі, адже інформація зазначена в ній станом на 01.01.2016 року, а із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_1 звернувся до Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області 22.07.2020 року.

Одночасно суд приймає до уваги, що ні під час звернення до відповідача з відповідною заявою, ні під час подання позову ОСОБА_1 вимоги норми статті 118 Земельного кодексу України не дотримано, адже погодження землекористувача ділянки не надано.

Крім цього, суд зазначає, що відповідачем надано докази підтвердження того, що земельна ділянка, яку ОСОБА_1 мав на меті отримати у власність, знаходиться в масиві лісового фонду, чим доведено правомірність оскарженого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що в порушення ч.1 ст.77 КАС України позивачем, не надано суду доказів безпідставності віднесення земельної ділянки до масиву лісового фонду, а відтак і не доведено та не підтверджено протиправність оскарженого рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно з ст.139 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі статті 129-1 Конституції України, статтей 19, 55, 81, 116, 118 Земельного кодексу України, статтей 5, 17 Лісового кодексу України, керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , с. Ільці, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78704;

відповідач: Верховинська селищна рада, , вул. І.Франка, 3, смт. Верховина, Івано-Франківська область, 78700.

Рішення суду складене в повному обсязі 19.07.2021 року.

Суддя Гундяк В.Д.