Справа № 340/3653/21
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 липня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3653/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши, у письмовому провадженні, заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за його позовною заявою до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним, скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19.05.2021 року № 1090 Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області на найближчій за датою сесії, з дня набрання законної сили рішенням суду, своїм рішенням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Витязівська сільська рада, за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), за кадастровим номером: :02:000:0179 на підставі заяви від 25 січня 2021 року.

Ухвалою судді від 12.07.2021 даний адміністративний позов залишено без руху.

20.07.2021 представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії пунктів 3, 4 рішення п`ятої сесії Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 року за № 156 Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0179, переважне право на приватизацію якої має позивач, і таким чином заборонити голові Кетрисанівської сільської ради ОСОБА_2 замовляти проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0179, та змінювати цільове призначення зазначеної земельної ділянки із КВЦПЗ 01.03 на КВЦПЗ 18:00;

- заборони приймати будь-які рішення стосовно відчуження (у тому числі рішення про надання дозволу третім особам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0179 у власність третіх осіб, а також затвердження таких проектів), обтяження, зміни форми власності та/або виду угідь (наприклад із пасовища на ріллю);

- заборони Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області вчиняти самостійно, або сприяти третім особам у вчиненні будь-яких реєстраційних дій спрямованих на: реєстрацію права власності Відповідача або третіх осіб (зміни форми власності із комунальної на іншу) на земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0179; реєстрацію будь-яких обтяжень на земельну ділянку (у тому числі реєстрації права оренди, та/або інших обтяжень).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що є підстави вважати, що за час судового розгляду справи Відповідач може здійснити або сприяти здійсненню реєстраційних дій у реєстрі Державного земельного кадастру (ДЗК) та/або у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у тому числі будь яких обтяжень) стосовно земельної ділянки за вищевказаним кадастровим номером, або надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення у власність третіх осіб або сільської ради (з метою подальшого відчуження або передачі у користування, оренду третім особам) та згодом своїм рішенням затвердити зазначеним особам відповідний проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0179, а також, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, дії відповідача можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. На його переконання, є підстави вважати, що відповідач таким чином може умисно самостійно змінити або сприяти третім особам у зміні виду угідь та привласненні земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0179, на яку має умисно незатверджений відповідачем Проект землеустрою Позивач. Виходячи із вищезазначеного, на думку представника позивача, є підстави вважати, що відповідач, за час судового розгляду справи, може умисно створити загрози для відновлення порушеного права Позивача.

Враховуючи положення ч.1 ст.154 КАС України заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись зі змістом поданої представником ОСОБА_1 заяви, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 4 статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

До того ж, суд зауважує, що пунктом 5 частини 3 статті 151 КАС України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. До того ж, забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підстави, визначені статтею 150 КАС України є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Крім того, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, судом встановлено, що рішенням шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19.05.2021 року № 1090 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 .

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену у постанові від 17.10.2018 р. у справі №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18) рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 р. у справі №688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20) не знайшла підстав для відступу від висновку викладеного у постанові від 17.10.2018 р. у справі №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18).

Суд вважає, що наведені у заяві доводи про необхідність забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки не свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України.

Суд зазначає, що припущення заявника стосовно наміру відповідача розпорядитися спірною земельною ділянкою на власний розсуд, не можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову. Оскільки, заявником не надано суду належних доказів на підтвердження існування очевидних ознак порушення прав, свобод або інтересів ОСОБА_1 .

Також судом не виявлено очевидних ознак протиправності рішення шостої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 19.05.2021 року № 1090 Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , як того вимагає пункт 2 частини 2 статті 150 КАС України.

Наведені заявником доводи про протиправність даного рішення потребують з`ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для заборони як відповідачу, так і іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0179 до набрання рішенням суду по адміністративній справі законної сили, як заходів забезпечення позову.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про скасування спірного рішення відповідача, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, забезпечення адміністративного позову в спосіб, зазначений позивачем, буде означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення по справі, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, що суперечить приписам КАС України та не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Отже, на час розгляду заяви суд не вбачає ознак можливої небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Також судом не підтверджено та не встановлено наявності реальної загрози виникнення незворотних для позивача наслідків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина