Справа № 301/1708/21
Суддя: Гичка О. Б.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/1708/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2021 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Гичка О.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Мелай В.Ю.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу в м.Іршава в Іршавському районному суді Закарпатської області за позовом ОСОБА_1 до Хустського районного управління поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до Хустського районного управління поліції в особі підпорядкованого підрозділу Відділення поліції №1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 926127 винесену інспектором СРПП ВП №1 Хустського РУП Яцканич А.В. за ч.6 ст. 121 КУпАП.

В позовній заяві позивач не погоджується з діями відповідача та прийнятим рішенням про притягнення його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що Правил дорожнього руху не порушував, його вина у вчиненні правопорушень не підтверджена будь-якими доказами. З вказаних підстав вважає дії інспектора протиправними, а винесену постанову такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Крім цього, відповідачу відповідно до ч.2 ст.77 КАС України було роз`яснено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, в ході розгляду даної справи встановлено, що згідно постанови інспектора поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 926127 від 23.06.2021 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за які передбачена за ч.6 ст.121 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.10).

Диспозицією ч.6 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Так, досліджуючи підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У позовній заяві позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та вважає незаконно винесену постанову поліцейського від 23.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., пояснив, що 23.06.2021 року керуючи т/з GЕЕLY дотримуючись ПДР їхав по вул. Головна у с. Осій Іршавського району. Однак його було зупинено інспектором поліції Яцканич А.В. та повідомлено, що задній номерний знак на транспортному засобі, яким він керував не освітлюється. Підійшовши до транспортного засобу, позивач побачив, що задній номерний знак був у чистому вигляді (не забруднений) та освітлювався, що дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів. Після чого він ганчіркою додатково протер лампочки освітлення номера, що знаходяться на транспортному засобі. Після чого повідомив про це інспектора та заперечив проти винесення постанови та притягнення його до відповідальності. Однак не прийнявши до уваги його заперечення та докази інспектор Яцканич А.В. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП. Як доказ позивач подає до суду зафіксоване на мобільний телефон фотофіксація (знімок) від 22.06.2021, 11:24 год. т/з д.н.з. НОМЕР_1 на якому чітко видно що задній номерний знак транспортного засобу належним чином освітлювався.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналіз наведеної норм дає підстави для висновку, що порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

У відповідності зі ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 09.07.2021 відповідачу було запропоновано надати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. На день розгляду справи відповідачем до суду не надано відзив на позовну заяву з відповідними доказами, які обґрунтовували правомірність прийнятого рішення. Поважність причин про неможливість надання вказаної інформації до суду не надано.

Враховуючи, що відповідач не скористався наданим правом на надання відзиву на позов, до суду не надано будь-якої інформації про неможливість його надання, тому суд, визнає ненадання відповідачем відзиву на позов без поважних причин та вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17.

Крім цього суд зазначає, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у наданій позивачем копії оскаржуваної постанови, в порушення вимог ст.ст. 268, 283 КУпАП не міститься опису обставин, достатніх для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у змісті постанови відсутні відомості про докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює суд перевірити правомірність дій інспектора та оцінки доказів при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додаються» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, відсутні посилання на будь-які докази в самій постанові про накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 6 ст. 121 КУпАП

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

У зв`язку із неподанням відповідачем відзиву на позов без поважних причин у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України дії відповідача кваліфікуються судом як визнання позову. Оскільки лише оскаржувана постанова не може беззаперечним доказом вини позивача.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 23.06.2021р. серія БАБ № 926127 є необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям, які наведені у ч.2 ст.2 КАС України. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Порушення порядку, встановленого законом при складані вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, суд вважає безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені на сплату судового збору.

Як встановлено з матеріалів справи за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.

Таким чином на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хустського районного управління поліції в Закарпатської області судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 268, 278, 280 КУпАП, ч. 2 ст.77, ч. 9 ст. 205, 246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БАБ № 926127 від 23.06.2021 року винесену інспектором СРПП ВП №1 Хустського РУП Яцканич А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хустського районного управління поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат в сумі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1Розділу VII «Перехідні положення» КАС Українидо початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Іршавський районний суд Закарпатської області).

Найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

- відповідач - Хустське районне управління поліції в Закарпатській області (місце знаходження: 90400, м. Хуст, вул. 900-річчя Хуста, 29).

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка