Справа № 500/848/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/848/21 пров. № А/857/9323/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року (головуючий суддя Мартиць О.І., м. Тернопіль) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання безпідставною та протиправною бездіяльність, зобов`язання на підставі пункту 3 статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повернути йому в триденний строк із дня прийняття судом рішення про їх стягнення, суми коштів безпідставно стягнені з 01.09.2019 з сум його пенсій, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та просив його скасувати і винести нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що попередніми судами вже встановлена вина відповідача у тому, що він при обрахунку та призначенні йому пенсії не брав до уваги довідку від 29.12.2006 №13/110 про оплату праці, виданої УДАІ УМВС України в Тернопільській області, а пізніше не брав до уваги деякі суми, вказані у цій довідці.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно виходив з того, що такі (попередні суди) лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Зазначає, що отримує пенсію на підставі ст. 54 (а не ст. 24, як зазначив суд) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2015 №607/19785/14-а, зобов`язано відповідача нараховувати та виплачувати йому пенсію виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986 ропі, на підставі довідки від 29.12.2006 №13/110 про оплату праці, виданої УДАІ УМВС України в Тернопільській області.

У згаданій довідці про оплату праці саме в зоні відчуження, чітко вказана фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія в тому числі суми оплати за роботу у вихідні та святкові дні, що також було предметом розгляду згаданого вище суду по якому винесено постанову суду.

Крім того зазначає, що не зважаючи на це з 01.09.2019 відповідач самовільно, безпідставно змінив виконання згаданого рішення суду шляхом зменшення суми заробітної плати, (припинив брати до уваги суми оплати за роботу у вихідні та позаурочні часи), вказаних у довідці про оплату праці від 29.12.2006 №13/110 виданої УДАІ УМВС України в Тернопільській області. Тому відповідач з 01.09.2019 перерахував його пенсію у меншу сторону, тим самим почав безпідставно стягувати з його пенсії певні суми пенсійних коштів.

Чергове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року у справі №500/231/20 зобов`язало відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.09.2019 з урахуванням сум доплати за роботу в понаднормовий час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні, так як це зазначено у довідці Управлінням внутрішніх справ України в Тернопільській області від 29.12.2006 №13/110. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд) від 17.11.2021 у справі №500/231/20 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Звертає увагу суду, що на підставі вказаних вище висновків суду України, відповідач та суд першої інстанції не може не бачити та не визнати, що з 01.09.2019 по 31.01.2021 самовільно та безпідставно відповідач щомісяця стягував з його пенсії певні суми коштів.

Вважає що наявне очевидне грубе втручання відповідача у рішення судової гілки влади.

Окрім того, звертає увагу суду на той факт, що оплата праці в зоні відчуження нараховувалась в кратному розмірі в залежності від зони праці, та на підставі ч.2 п.12 «Положення про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу ОВС, затвердженої Наказом МВС СРСР від 19.03.1984 № 090, праця військовіих в зоні відчуження була прирівняна до вимог КЗпП.

Також зазначає, що суть його позову є виконання відповідачем вимог пенсійного законодавства, а саме: пункту 3 статті 107 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не перевірка належності виконання рішень наявних судових рішень - на що вказує мотиваційна частина рішення суду першої інстанції.

Одночасно зазначає, що позов ґрунтується на вже наявних рішеннях суду (які не потребують перегляду), та просить зобов`язати відповідача, до вже нарахованої суми штучно створеної ним заборгованості з 01.09.2019 по 31.01.2021 (доведена попереднім судом), нарахувати на ці суми пені, що визначаються виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, як цього вимагає пенсійне законодавство п. 3 ст. 107 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Суд не може не вбачати у діях відповідача систематичне порушення пенсійного Законодавства України та періодичні не виконання рішень суду, що було б логічним здійснювати контроль за виконанням судового рішення.

Такі періодичні наявні дії відповідача логічно спонукали б суд самому встановити вид судового контролю за виконанням свого судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень податі звіт про виконання судового рішення, та інше (стаття 383 КАС У країни).

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо доводів апелянта та просив залишити судове рішення без змін.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 24 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №500231/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2019 з виключенням сум доплати за роботу в понаднормовий час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні, які зазначені в довідці, виданій Управлінням Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України в Тернопільській області від 29.12.2006 №13/110 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2019 з врахуванням сум доплати за роботу в понаднормовий час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні, які зазначені у довідці виданій Управлінням Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України в Тернопільській області від 29.12.2006 №13/110.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №500231/20 без змін.

Таким чином зазначене рішення суду набрало законної сили 17.11.2020.

Згідно матеріалів справи на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №500/231/20 з 01.09.2019 проведено перерахунок пенсії позивача, з врахуванням сум доплати за роботу у понаднормовий час та доплату за роботу у вихідні та святкові дні, які зазначені у довідці, виданій Управлінням Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України в Тернопільській області №13/110 від 29.12.2006 та проведено нарахування доплати пенсії за період з 01.09.2019 по 31.01.2021 в сумі 28755,24 грн.

У відповідь на звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листами від 04.02.2021 №399-273/К-02/8-1900/21 та від 22.02.2021 №702-690/К-02/8-1900/21 повідомило, що розмір пенсії становить 16706,43 грн та зазначено, що нарахована доплата в сумі 28755,24 грн за період з 01.09.2019 по 31.01.2021 внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та що виплата нарахованої згідно рішення суду доплати буде проведена після виділення коштів на ці витрати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою застосування до нього наслідків, передбачених ч. 3 ст. 107 Закону № 1058-IV.

Вимогами ч. 3 ст. 107 Закону № 1058-IV визначено, що суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Згідно матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2019 з врахуванням сум доплати за роботу в понаднормовий час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні, які зазначені у довідці виданій Управлінням Державтоінспекції Управління внутрішніх справ України в Тернопільській області від 29.12.2006 №13/110.

На звернення позивача, пенсійний орган повідомив, що на виконання судового рішення його пенсію перераховано та що виплата нарахованої згідно рішення суду доплати буде проведена після виділення коштів на ці витрати (а.с. 14-16).

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку пенсійний орган не здійснював стягнень з позивача жодних сум, відтак безпідставним є застосування до спірних правовідносин ч. 3 ст. 107 Закону № 1058-IV.

Позивач помилково утотожнив поняття «стягнення» з «ненарахуванням та виплатою» пенсійних виплат в повному обсязі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов не підлягає задоволенню.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції помилково надав оцінку спірним правовідносинам через призму судового контролю за виконанням рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, в частині мотивів, наведених судом апеляційної інстанції, а в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року по справі № 500/848/21 - змінити в частині мотивів, у решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін