Справа № 280/4906/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року Справа № 280/4906/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня набуття права на призначення пенсії, тобто з 28.01.2021.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що факт його зайнятості на роботі, що передбачена Списком №2 та дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підтверджено як записами в трудовій книжці, так і довідками підприємств про підтвердження пільгового стажу. Наголошує, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями з метою регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який мас сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, зауважує, що яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність та якість проведення атестації робочих місць. В зв`язку з наведеним, вважає, що надані документи для підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, є достатніми для призначення мені спірної пенсії, а відтак рішення відповідача щодо відмови в призначенні такої пенсії слід вважати протиправним, у зв`язку із чим вважає також, що відповідач незаконно позбавляє його права на призначення та нарахування пенсії за віком на пільгових умовах, неправомірно не враховуючи весь наявний в мене пільговий стаж, в результаті чого позивач втрачає можливість отримувати дохід у вигляді пенсійних виплат. За таких підстав, на думку позивача, при прийнятті рішення щодо відмови мені в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 порушено вимоги законодавства, які регулюють відносини правового механізму підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу, який дає право на такий вид пенсії. На підставі вищевикладеного наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 18.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 18 червня 2021 року надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. №39789), у якому вказує, що в період з 18.07.2019 по 28.01.2021 позивачем при зверненні до Управління з заявами про призначення пенсії не надано необхідних документів, підтверджуючих пільговий характер робіт ОСОБА_1 на вказаних підприємствах ТОВ «Романцови і К», ТОВ «ТПФ Такокерамік», ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», зокрема про атестацію відповідних робочих місць та про зайнятість повний робочий день. На підставі вищевикладеного, вважає, що призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вбачається можливим, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення такої пенсії, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема:

- 15.07.1985 прийнятий слюсарем-зборщиком по 2 розряду до цеху виробництва керамічної зв`язки ПрАТ «Запорізького абразивного комбінату» (наказ № 624 від 15.07.1985),

- 01.12.1987 - переведений електрозварником по 3 розряду до цеху №28 виробництва керамічних зв`язок, кераміки, нестандартного обладнання (наказ № 1671 від 01.12.1987),

- 09.07.1993 переведений газоелектрозварником 4 розряду до бюро інструментального господарства (наказ № 148 від 09.07.1993);

- 01.02.1994 переведений газоелектрозварником 5 розряду до бюро інструментального господарства (наказ №35 від 01.02.1994);

- 28.03.1996 на підставі свідоцтва №3 про державну реєстрацію підприємство реорганізоване у ВАТ «Прогрес» (розпорядження №182 від 28.03.1996);

- 20.03.2000 звільнений за власним бажанням за ст. 38 ЗКПП України (наказ №26 від 20.03.2000);

- 22.03.2000 прийнятий на роботу газоелектрозварником до ТОВ «Романцови і Ко» (наказ №18-І від 22.03.2000);

- 02.04.2001 призначений на посаду головного спеціаліста з переборки (наказ №35 від 02.04.2001);

- 20.10.2003 звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №212 від 10.10.2003);

- 25.09.2007 прийнятий на роботу на посаду газоелектрозварника на ТОВ «ТПФ Такокерамік» (наказ №57 від 25.09.2007);

- 01.08.2008 - робоче місце атестоване за умовами праці для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за роботу із шкідливими і важкими умовами праці (наказ №24 від 25.07.2008);

- 07.04.2010 - звільнений згідно зі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №20 від 07.04.2010).

Вказані періоди роботи підтверджені даними трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 30.07.1984.

Відповідно до довідки б/н д/д, підписаної директором та інспектором відділу кадрів ТОВ «ТПФ Такокерамік», ОСОБА_1 дійсно працював електрогазозварювальником в ТОВ «ТПФ Такокерамік» з 25.09.2007 по 07.04.2010. Із 01.08.2008 робоче місце атестоване за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за роботу із шкідливими умовами праці.

Позивачу видані довідки від 12.07.2019 №45 і від 11.09.2019 №47 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до якої ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ «Романцови і Ко» і за період з 22.03.2000 по 01.04.2001 виконував роботу за професією газоелектрозварника, що передбачена Списком №2 розділ 33 код КП 756, підстава постанова Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162, за період з 22.03.2000 по 01.04.2001 01 рік 00 місяців 09 днів. Підстава для видачі: Книга обліку заробітної плати за 200, 2001, довідник ЄКТД, картка форми Т-2. Додаткові відомості: атестація робочих місць проводилась наказом №81/1 від 01.07.2005 та №89 від 27.07.2005.

Згідно з довідками ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», уточнюючими особистий характер роботи та підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, виданими ОСОБА_1 , встановлено:

з 01.12.1987 по 01.10.1992 позивач працював за професією електрогазозварник 3 розряду цеха №28, виробництва керамічних зв`язок, кераміки, нестандартного обладнання, що передбачена Списком №2, розділ ХХХІІІ, код 756, 04 роки 10 місяців 01 день. Підстава для видачі: особова картка, особові рахунки із заробітної плати, Постанова Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, постанова Каб.Мін. СРСР №10 від 26.01.1991. Додаткові відомості простоїв і особистих відпусток без оплати немає (довідки №3 від 26.01.2021, №59 від 19.07.2019);

з 02.10.1992 по 08.07.1993 позивач працював за професією електрогазозварник 4 розряду цеха №28, виробництва керамічних зв`язок, кераміки, нестандартного обладнання, що передбачена Списком №2, розділ ХХХІІІ, код 756, 00 років 09 місяців 07 днів. Підстава для видачі: особова картка, особові рахунки із заробітної плати, Постанова Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, постанова Каб.Мін. СРСР №10 від 26.01.1991. Додаткові відомості простоїв і особистих відпусток без оплати немає (довідки №4 від 26.01.2021);

з 09.07.199 по 28.03.1996 позивач працював за професією електрогазозварник 4 розряду в бюро інструментального господарства ремонтно-механічного цеху виробництва керамічних зв`язок, що передбачена Списком №2, розділ ХХХІІІ, код 756, 02 роки 08 місяців 21 день. Підстава для видачі: особова картка, особові рахунки із заробітної плати, Постанова Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, постанова Каб.Мін. СРСР №10 від 26.01.1991. Додаткові відомості простоїв і особистих відпусток без оплати немає (довідки №5 від 26.01.2021);

за період з 01.12.1987 по 28.03.1996 позивач працював повний робочий день, простоїв та особистих відпусток не було згідно з особовими рахунками і особової картки НОМЕР_2 , надані також відомості про перейменування підприємства (довідка №59 від 09.07.2019).

В матеріалах справи міститься також наказ ВАТ «Прогрес» №398 від 27.04.1995 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення», зокрема у розділі І Ремонтно-механічний цех, зазначено робоче місце №503 ОСОБА_1 , за Списком №2 розділ -19756 електрогазозварювальник (з 01.01.1992), зайнятий на різці та ручному зварюванні, Список №2, розділ 32 електрозварювальник (до 01.01.1992).

Вперше з заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звертався до 18.07.2019, однак отримав повідомлення №3071/03 від 18.10.2019, в якому зазначено про відмову в призначенні пенсії. Відповідач зазначав, що за документами, підтверджуючими пільговий стаж роботи за Списком № 2 та за результатами перевірки достовірності наданих довідок, загальний пільговий стаж становить 00 років 08 місяців 05 днів.

17.12.2020 позивач знову звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак останнім прийняте рішення від 18.12.2020 №39 про відмову в призначенні пенсії, оскільки згідно довідки № 47 від 11.09.2019, виданої ТОВ «Романови і К». період роботи з 27.07.2000 по 01.04.2001 не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки відсутня атестація робочих місць; згідно з довідкою №59 від 09.07.2019, виданою ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», період роботи з 21.08.1992 по 01.10.1992 не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки назва цехів не співпадає в первинних документах за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Також відсутнє посилання на Постанову № 10 від 26.01.1991.

28 січня 2021 року ОСОБА_2 втретє звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, отримано повідомлення №0800-0218-8/10848 від 12.02.2021, у якому зауважено про прийняття відповідачем рішення (№399 від 02.02.2021) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Згідно наданих документів страховий стаж складає 34 роки 00 місяців 03 дні. Згідно з довідок №3, №4, №5 від 26.01.2021, виданої ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» період роботи з 22.08.1992 по 28.03.1996 не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки в переліку робочих місць, доданих до ЕПС відсутній цех №28 та бюро інструментального господарства ремонтно-механічного цеху виробництва керамічних зв`язок.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 442 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Порядком застосування списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 встановлено, що підтвердження результатами атестації робочих місць періодів роботи до 21.08.1992 не потребується.

Таким чином, суд вважає, що позивачу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за період по 21.08.1992 не потребується підтвердження результатами атестації робочих місць, оскільки він працював на посадах, віднесених до Списку №2.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Судом встановлено, що у період з 01.12.1987 по 28.03.1996 позивач працював електрозварювальником на ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», з 28.03.1996 по 20.03.2000 електрозварювальником у ВАТ «Прогрес»; з 22.03.2000 по 01.04.2001 газоелектрозварювальником в ТОВ «Романцоіви і Ко», з 25.09.2007 по 07.04.2010 електрозварювальником в ТОВ «ТПФ Такокерамік», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, довідками згаданих підприємств про право працівника на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, наказом про атестацію робочого місця.

Верховний Суд в постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі зазначеного, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні періоду роботи позивача на ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» до його пільгового стажу через відсутність у доданих ЕПС цеху №28 та бюро інструментального господарства цеху виробництва керамічних зв`язок носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства.

Верховний Суд у постановах від 23.12.2019 у справі №535/103/17, від 27.03.2020 у справі №607/1266/17, від 04.02.2021 у справі №127/16643/17 зазначив, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Суд наголошує щодо віднесення посад позивача "газоелектрозварювальника", "електрогазозварювальника" до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України від 26.01.1991 №10, від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461.

Тобто, посада електрогазозварника передбачена Списком № 2, що саме відповідачем не заперечено.

З приводу проведення атестації робочих місць суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачем було надано до територіального управління Пенсійного фонду України всі необхідні документи для зарахування спірних періодів роботи на посаді електрозварювальником (газоелектрозварювальником), а саме з 01.12.1987 по 27.03.1996 на ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», з 28.03.1996 по 20.03.2000 у ВАТ «Прогрес»; з 22.03.2000 по 01.04.2001 в ТОВ «Романцоіви і Ко», з 25.09.2007 по 07.04.2010 в ТОВ «ТПФ Такокерамік».

Відповідно до абз. 2 підпункту 3 пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями та не витребував у підприємства необхідні, додаткові документи, або шляхом виходу на вказане підприємство і проведення відповідної перевірки наявних архівних документів, не спростував того факту, що позивач повний робочий день працював на посадах, віднесених до Списку №2, що свідчить про необґрунтованість рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи встановлено, що право позивача на порушене внаслідок прийняття ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення №39 від 02.02.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку є підстави для виходу за межі позовних вимог, оскільки право позивача може бути ефективно поновлене, у тому числі, шляхом визнання протиправним та скасування вказаного рішення відповідача, прийнятого за результатами розгляду заяви позивача від 28.01.2021 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Крім того, зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, - суд вважає за необхідне також зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди роботи з 01.12.1987 по 27.03.1996 на посаді електрозварювальника у ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», з 28.03.1996 по 20.03.2000 на посаді електрозварювальника у ВАТ «Прогрес»; з 22.03.2000 по 01.04.2001 на посаді газоелектрозварювальника в ТОВ «Романцоіви і Ко», з 25.09.2007 по 07.04.2010 на посаді електрозварювальника в ТОВ «ТПФ Такокерамік».

Вимога позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, починаючи з дати подання заяви, на час розгляду даної справи є передчасною і не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд зазначає, що не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Нормами абзацу 2 частин 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, в даному випадку належним способом захисту права позивача на призначення пенсії є повторний розгляд заяви позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 77, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про зобов`язання вчинити дії про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №39 від 02.02.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.12.1987 по 27.03.1996 на посаді електрозварювальника у ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат», з 28.03.1996 по 20.03.2000 на посаді електрозварювальника у ВАТ «Прогрес», з 22.03.2000 по 01.04.2001 на посаді газоелектрозварювальника в ТОВ «Романцоіви і Ко», з 25.09.2007 по 07.04.2010 на посаді електрозварювальника в ТОВ «ТПФ Такокерамік» до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2, здійснивши повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 28.01.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак