Справа № 120/5201/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 р. Справа № 120/5201/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачці пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності, а саме з 26.03.2020;

- зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності з 26.03.2020;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці пенсію по інвалідності за період з 26.03.2020 по 16.03.2021.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.03.2020 за результатами огляду Спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії позивачці встановлено інвалідність третьої групи. У зв`язку з цим 17.03.2021 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності, додавши до заяви письмові пояснення про причину пропуску 3-місячного строку з дня встановлення інвалідності. Так, у письмових поясненнях позивачка зазначила, що на час встановлення їй інвалідності в Україні був запроваджений карантин, тому перебіг всіх строків було зупинено. На думку позивачки, введення карантину на території України запиняє перебіг строків й щодо строків звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Однак пенсія позивачці була призначена з дня звернення позивачки із відповідною заявою, а саме з 17.03.2021.

Позивачка вважає протиправними дії відповідача щодо призначення їй пенсії по інвалідності не з дня встановлення інвалідності, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 31.05.2021 відкрито провадження у справі завказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою у відповідача витребувано матеріали пенсійної справи позивача (в оригіналі або їх належним чином засвідчені копії).

17.06.2021 до суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що з 17.03.2021 за рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV на підставі заяви позивачки від 17.03.2021 про призначення пенсії.

Відповідач наголошує, що за приписами статті 45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У разі, якщо звернення за пенсією відбулося після тримісячного терміну, пенсія по інвалідності призначається з дня подачі заяви до управління разом з усіма необхідними документами.

Крім того, відповідач вказує на те, що до Закону № 1058-IV не вносилося змін щодо перебігу строків звернення за призначенням пенсії у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби" від 17.03.2020 № 530-ІХ.

Таким чином, відповідач вважає свої дії правомірними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На виконання вимог суду до відзиву на позовну заяву відповідач додав копії окремих матеріалів пенсійної справи позивачки.

17.06.2021 від позивачки надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів адміністративної справи, а саме засвідчених копій матеріалів пенсійної справи позивачки, наданих відповідачем на заяву позивачки.

З урахуванням положень ст.ст. 42, 72, 79, 80, 166 КАС України, суд доходить висновку про можливість задоволення вказаного клопотання позивачки.

06.07.2021 до суду надійшла відповідь на відзив від позивачки. Однак в силу вимог ч. 3 ст. 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та не бере до уваги під час ухвалення рішення по суті відповідь позивачки на відзив.

Згідно з ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що 23.11.2018 Управлінням Держпраці у Вінницькій області проведено розслідування нещасного випадку, який стався з позивачкою ОСОБА_1 23.10.2018 на відрізку дороги в с. Жежелів Козятинського району Вінницької області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, під час виконання позивачкою трудових обов`язків на посаді юриста командитного товариства "Бізнес Гарант".

За результатами вказаного розслідування складено Акт № 2 від 23.11.2018 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1.

26.03.2020 за результатами огляду Спеціалізованої травматологічної МСЕК позивачці встановлено інвалідність третьої групи з 17.03.2020, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії 12ААБ № 640190.

17.03.2021 позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення їй групи інвалідності.

До заяви позивачка додала копії паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, трудової книжки, виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12ААБ № 640190, Акту № 2 від 23.11.2018 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, свідоцтва про народження дитини та письмові пояснення про причину пропуску 3-місячного строку з дня встановлення інвалідності.

Так, у поясненнях позивачка зазначила, що на час встановлення їй інвалідності на всій території України було запроваджено карантин, на період дії якого зупинено перебіг всіх строків звернення за отриманням адміністративних послуг.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.03.2021 за № 69 позивачці призначено пенсію по інвалідності з 17.03.2021 відповідно до Закону № 1058-IV.

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо призначення позивачці пенсії по інвалідності не з дня встановлення інвалідності, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами статті 30 Закону 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, пунктом 2.2 Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

За приписами підпунктів 1-4 пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу та документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що 17.03.2021, у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення їй групи інвалідності, а саме з 26.03.2020, на підставі норм Закону № 1058-IV. До заяви позивачка додала необхідні документи та письмові пояснення про причину пропуску 3-місячного строку з дня встановлення інвалідності.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач прийняв рішення № 69 від 22.03.2021 про призначення позивачці пенсії по інвалідності з 17.03.2021, тобто з дня звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.

Відмову у призначенні позивачці пенсії по інвалідності з дня встановлення групи інвалідності відповідач обґрунтував тим, що позивачка пропустила 3-місячний строк звернення за пенсією з дня встановлення пенсії.

Оцінюючи доводи сторін в цій частині, суд враховує, що строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії регламентуються статтею 45 Закону № 1058-IV.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 45 цього Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Отже, в силу приписів спеціального закону з питань загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, у випадку звернення особи із заявою про призначення пенсії по інвалідності після закінчення тримісячного строку з дня встановлення інвалідності, пенсія по інвалідності призначається з дня звернення особи до пенсійного органу за пенсією.

При цьому суд зауважує, що вказаним законом не передбачено будь-яких винятків з вищезазначеного правила щодо строків призначенням пенсії по інвалідності, а також не можливості поновлення такого строку.

Як видно з матеріалів справи, за призначенням пенсії по інвалідності позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 17.03.2021, тобто майже через 12 місяців після встановлення їй третьої групи інвалідності.

Відтак суд вважає правомірними і такими, що відповідають положенням ст. 45 Закону № 1058-IV дії відповідача щодо призначенням позивачці пенсії по інвалідності з дня звернення за цим видом пенсії, а саме з 17.03.2021.

Разом з заявою про призначення пенсії позивачка подала письмові пояснення про причини пропуску тримісячного строку з дня встановлення інвалідності.

Втім, подання таких пояснень Порядком № 22-1 не передбачено, оскільки не передбачено можливість поновлення строку звернення із заявою про призначення пенсії, в тому числі пенсії по інвалідності.

Отже, призначаючи пенсію позивачці з 17.03.2021, тобто з часу звернення, а не з часу встановлення інвалідності, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене також узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 552/5712/15-а та яка полягає в тому, що у відповідності до вимог ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; в іншому випадку, зокрема у разі звернення за пенсією після спливу трьох місяців з дня встановлення інвалідності, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Щодо посилань позивачки на необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 9)" від 17.03.2020 № 530-ІХ, то такі є безпідставними з огляду на наступне.

Підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ цього Закону визначено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адміністративні послуги" від 06.09.2012 № 5203-VI (далі - Закон № 5203-VI):

адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно що закону;

суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 5203-VI адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Статтею 16 Закону № 5203-VI передбачено, що реєстр адміністративних послуг (далі - Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг, з метою: 1) ведення обліку адміністративних послуг; 2) забезпечення відкритого і безоплатного доступу до інформації про адміністративні послуги.

Реєстр містить інформацію про: 1) перелік адміністративних послуг; 2) правові підстави надання адміністративних послуг; 3) суб`єкта надання адміністративних послуг; 4) розмір плати (адміністративний збір) за адміністративну послугу (у разі надання послуги на платній основі); 5) інші відомості, визначені Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Реєстру, зокрема строки та порядок подання до Реєстру інформації, передбаченої частиною другою цієї статті, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 5203-VI надання адміністративних послуг в електронній формі та доступ суб`єктів звернення до інформації про адміністративні послуги з використанням мережі Інтернет забезпечуються засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, який є офіційним джерелом інформації про надання адміністративних послуг в Україні.

Суд зауважує, що призначення пенсії не є адміністративною послугою у розумінні положень Закону № 5203-VI, оскільки пенсія згідно з Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є щомісячною пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (статті 1 Закону № 1058-IV), яка призначається після волевиявлення особи у порядку та строки, передбачені статтею 45 Закону № 1058-IV.

Крім того, суд звертає увагу, що статтею 9 Закону Закону № 1058-IV окремо визначено вид послуг, які надаються за рахунок коштів Пенсійного фонду, а саме соціальні послуги - допомога на поховання пенсіонера. Водночас призначення пенсії, в тому числі по інвалідності, до таких послуг не належать.

Також суд враховує, що, як зазначено в преамбулі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Водночас жодних змін до Закону № 1058-IV у частині строків подання заяв про призначення пенсії чи продовження строків на подання таких заяв внесено не було, не вносились зміни й щодо зупинення на період карантину строків подання про призначення пенсії по інвалідності.

Таким чином, під час реалізації права на отримання пенсії позивачка повинна була керуватись нормами Закону № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачці витрат зі сплати судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено 16.07.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович