Справа № 360/4825/20
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року справа №360/4825/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі №360/4825/20 (суддя 1-ї інстанції Чернявська Т.І.) за позовом адвоката Слєсарєва Ігоря Едуардовича в інтересах Фермерського господарства «Застава-2010» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 08 жовтня 2020 року № 5, яким до фермерського господарства «Застава-2010» застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що термін проведення фактичної перевірки позивача визначено не більше 10 діб з 31 серпня 2020 року.

31 серпня 2020 року оператору позивача, відповідно до ст.81 ПК України посадовими особами відповідача пред`явлені службові посвідчення, направлення на проведення фактичної перевірки, вручено копію наказу та запит щодо надання документів, які пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до акту фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року відповідачем встановлено, що станом на 14 вересня 2020 року до фактичної перевірки не надано документи: видаткові накладні на постачання палива за травень-серпень 2020 року; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за травень-серпень 2020 року; документи, що підтверджують витратну частину палива; договори поставки, та складено акт про ненадання документів. Таким чином, підтвердити постачання палива, витратну частину палива та факт зберігання у позивача за травень-серпень 2020 року неможливо.

Тому , на думку відповідача, позивачем порушено п.44.3 ст.44 та п.85.2 ст.85 ПК України - не забезпечено зберігання первинних документів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

За наслідками перевірки відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, яке є протиправним.

Так, відповідачем в наказі про призначення перевірки позивача не вказано конкретну підставу, при наявності якої може проводитись фактична перевірка.

З наказу неможливо встановити, що саме необхідно перевірити в межах цієї фактичної перевірки та що слугувало для призначення такої перевірки.

Отже, перевірка проведена незаконно, відповідно відсутні правові наслідки такої перевірки.

Також посадові особи відповідача документи на перевірку вручили не посадовій особі позивача або його уповноваженому представнику, а працівнику іншого підприємства.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 08 жовтня 2020 року № 5, яким до Фермерського господарства «Застава-2010» застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Вирішено питання судових витрат у справі.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Є помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача підстав для здійснення фактичної перевірки позивача, оскільки правова позиція Верховного Суду у справі №460/1239/19 свідчить, що не зазначення в наказі підстави на проведення перевірки, не свідчить про незаконність такого наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим кодексом.

Між тим, лист від 11 серпня 2020 року № 13939/7/99-00-07-05-03-07 щодо переліку суб`єктів господарювання, які починаючи з 01 квітня 2020 року отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не реєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального, - є підставою для проведення фактичної перевірки позивача.

Є безпідставними висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем порядку вручення, який визначений ст.81 ПК України, оскільки наказ на проведення перевірки, посвідчення були вручені оператору позивача.

Кріт того, станом на 14 вересня 2020 року позивачем до фактичної перевірки не надано документи, які запитував відповідач для проведення перевірки.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням витребуваних документів під час проведення фактичної перевірки, підтвердити постачання палива, витратну частину палива та факт зберігання у позивача за травень, червень, липень та серпень 2020 року не виявилось можливим.

Тому відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення рішення відповідно до п. 121.1 ст.121 ПК України.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Фермерське господарство «Застава-2010» (ідентифікаційний код 37684904, місцезнаходження: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Молодіжна (Комсомольська), буд. 31) зареєстровано юридичною особою 23 червня 2011 року, як платник податків, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Старобільське управління, Новопсковська ДПІ (Новопсковський район), основним видом діяльності є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 грудня 2020 року (арк. спр. 31-33).

Відповідно до п.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.12, , підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статі 80, пункту 82.3 статті 82 ПК України, з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 призначено проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» (код за ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Термін проведення фактичної перевірки визначено строком не більше 10 діб з 31 серпня 2020 року. Проведення фактичної перевірки доручено заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області та головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області. Фактичну перевірку наказано здійснити за період діяльності платника податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (арк. спр. 11, 56).

На підтвердження наявності підстав для призначення спірної фактичної перевірки відповідачем надано лист Державної податкової служби України від 11 серпня 2020 року № 13939/7/99-00-07-05-03-07, в якому зазначено, що Державною податковою службою України проведено аналіз баз даних (АІС «Податковий блок», Реєстр акцизних накладних, Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним) та встановлено перелік суб`єктів господарювання, які починаючи з 01 квітня 2020 року отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не реєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального.

Листом зобов`язано серед іншого провести фактичні перевірки за адресами отримання пального на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. В додатку до листа отримувачем пального вказано Фермерське господарство «Застава-2010» (ідентифікаційний код 37684904) та адреса отримання пального: АДРЕСА_1 (арк. спр. 53-54, 55).

Для здійснення фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки» уповноваженим в наказі посадовим особам відповідача видані направлення на перевірку від 28 серпня 2020 року №№ 542, 543 (т. 1 арк. спр. 12, 13, 59, 60).

Як свідчить розписка з направленнями на перевірку 31 серпня 2020 року о 14 год. 35 хв. ознайомлена та отримала копію наказу на перевірку оператор комп`ютерного набору Фермерського господарства «Застава-2010» Устименко І.В. (арк. спр. 12, 13, 56 зв., 59, 60).

Також оператору комп`ютерного набору Фермерського господарства «Застава-2010» ОСОБА_1 згідно з розпискою 31 серпня 2020 року о 14 год. 35 хв. вручено лист Головного управління ДПС у Луганській області від 31 серпня 2020 року № 6240/10/12-32-05-05-11, яким від позивача вимагається надати документи, пов`язані з предметом перевірки (у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування, обліку та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками), що використовуються для ведення господарської діяльності, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (починаючи з 01 квітня 2020 року).

В листі зазначено, що документи необхідно надати за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів або інших об`єктів права власності (зокрема, місць зберігання та/або відпуску пального), через які здійснює (проводить) діяльність Фермерське господарство «Застава-2010» (), або за адресою Головного управління ДПС у Луганській області (арк. спр. 14, 61-62).

Згідно з договором про надання послуг від 01 серпня 2020 року, укладеним між ТОВ «Технаука» та ОСОБА_1 , таблицею за серпень 2020 року, остання надає ТОВ «Технаука» за плату послуги оператора комп`ютерного набору та отримує від останнього виплати відповідно до умов цивільно-правового договору (арк. спр. 126 зв.-127, 128).

Місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Технаука» (ідентифікаційний код 21818271) є адреса: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Молодіжна, буд. 31-А).

Згідно з поясненнями Головного управління ДПС у Луганській області від 22 березня 2021 року б/н в наданих Фермерським господарством «Застава-2010» податкових розрахунках форми № 1ДВ за І-ІV квартали 2020 року відсутня інформація про трудові або цивільно-правові відносини у 2020 році з ОСОБА_1 (арк. спр. 137-138, 139, 140, 141-145, 146-147).

За заявою позивача Головне управління ДПС у Луганській області наказом від 10 вересня 2020 року № 887 продовжило строк проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» на п`ять робочих днів з 10 вересня 2020 року (арк. спр. 57, 58).

Згідно з актами від 09 вересня 2020 року, від 10 вересня 2020 року, від 11 вересня 2020 року та від 14 вересня 2020 року, зареєстрованими 10 вересня 2020 року за № 550/12-32-05-05/37684904, 11 вересня 2020 року за № 552/12-32-05-05/37684904, 11 вересня 2020 року за № 554/12-32-05-05/37684904, 14 вересня 2020 року за № 556/12-32-05-05/37684904, під час проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010», за місцем здійснення діяльності: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, не були надані документи: видаткові накладні на постачання палива за травень, червень, липень та серпень 2020 року; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за травень, червень, липень та серпень 2020 року; договори поставки; документи, що підтверджують витратну частину палива (арк. спр. 15, 16, 17, 18, 70, 71, 72, 73).

Згідно з актом (довідкою) фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованим 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, станом на 14 вересня 2020 року до фактичної перевірки не надано такі документи: видаткові накладні на постачання палива за травень, червень, липень та серпень 2020 року; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів за травень, червень, липень та серпень 2020 року; договори поставки; документи, що підтверджують витратну частину палива, про що складено акти про ненадання документів. Таким чином підтвердити постачання палива, витратну частину палива та факт зберігання у Фермерського господарства «Застава-2010» (код за ) за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська, буд. 31, за травень, червень, липень та серпень 2020 року неможливо.

Фермерське господарство «Застава-2010» () порушено пункт 44.3 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме не забезпечено зберігання первинних документів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю (арк. спр. 20-27, 63-66).

В акті (довідці) фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, зареєстрованому 15 вересня 2020 року за № 0094/12/32/05/05/37684904/518, зазначено, що директор Фермерського господарства «Застава-2010» відмовився 14 вересня 2020 року, не з`явився для ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки. (арк. спр. 19).

Листом від 16 вересня 2020 року № 6600/10/12-32-05-05-11 Головне управління ДПС у Луганській області надіслало Фермерському господарству «Застава-2010» поштовим зв`язком копії акту фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, акту про відмову від отримання та підпису акту перевірки від 14 вересня 2020 року, актів про ненадання документів (арк. спр. 67, 68, 68 зв., 69).

На підставі акту фактичної перевірки від 14 вересня 2020 року, Головним управлінням ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2020 року № 5, яким до Фермерського господарства «Застава-2010» за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн (арк. спр. 9, 74).

Згідно з розрахунком фінансових санкцій, відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України розмір штрафу становить 1020 гривень (арк. спр. 10, 75).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача відповідно до наказу від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Також судом першої інстанції встановлено невиконання посадовими особами контролюючого органу вимог статті 81 Податкового кодексу України, оскільки документи на перевірку пред`явлено та надано не позивачу, а особі, яка не має трудових або цивільно-правових відносин з Фермерським господарством «Застава-2010».

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14);

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16);

- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.17).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з абзацом першим пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

На підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);

- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5);

- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом другим пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами (в розумінні Податкового кодексу України) в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначену правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 19 листопада 2020 року в справі № 160/7971/19.

Отже, здійснення Головним управлінням ДПС у Луганській області контрольних функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального не є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

В наказі Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 856 про проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» не відображено підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, не зазначено в рамках яких заходів контролюючого органу визначена невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів встановлені факти сумнівності, порушень тощо.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача підстав для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача за наказом від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», в якому відсутні посилання на конкретні фактичні обставини (підстави) призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Аналогічні за змістом правові позиції, викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2018 року в справі № 820/4895/18, від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 17 грудня 2020 року в справі № 520/12028/18.

Суд не приймає посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у справі №460/1239/19 , оскільки обставини цієї справи не є аналогічними справі за позовом Фермерського господарства «Застава-2010», цитування висновків Верховного Суду, викладених в апеляційній скарзі, відповідачем вирвано з контексту.

Є неприйнятними доводи відповідача про наявність інформації про відсутність у позивача ліцензії на зберігання пального за наявності придбання пального з доставкою у значних обсягах, про що вказано в листі Державної податкової служби України від 11 серпня 2020 року, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, які свідчать , що у податкового органу були відсутні підстави, визначені пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, для призначення фактичної перевірки.

Саме в наказі про проведення перевірки повинно бути зазначено як про факт наявності у податкового органу інформації про можливе порушення платником податку вимог податкового законодавства, так і про здійснення відповідних контрольних функцій.

Оскільки саме цей документ вручається платнику податків перед початком проведення фактичної перевірки, підтверджує обізнаність останнього про підстави перевірки, та надає право посадовим (службовим) особам контролюючого органу приступити до проведення фактичної перевірки.

Проте, в наказі від 28 серпня 2020 року № 856 «Про проведення фактичної перевірки», вказано виключно про здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, в листі Державної податкової служби України від 11 серпня 2020 року, на який посилається відповідач, не зазначалася інформація, яка свідчила про можливе порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

При цьому суд звертає увагу, що відсутність в наказі про проведення перевірки підстав для її проведення, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Однак, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2020 року в справі № 826/17123/18, від 04 вересня 2020 року в справі № 821/1274/18, від 22 вересня 2020 року в справі № 520/8836/18.

Під час судового розгляду судом встановлено невиконання посадовими особами контролюючого органу вимог статті 81 Податкового кодексу України, оскільки направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення фактичної перевірки, службові посвідчення та запит про необхідність надання документів для проведення перевірки було пред`явлено та надано не платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), а особі, яка не має трудових або цивільно-правових відносин з Фермерським господарством «Застава-2010».

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Таким чином суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, судом першої інстанції вірно визначено, що Головним управлінням ДПС у Луганській області при проведенні фактичної перевірки Фермерського господарства «Застава-2010» не дотримано вимог статей 75-81 Податкового кодексу України.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі №360/4825/20 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі №360/4825/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 19 липня 2021 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко