Справа № 240/10554/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/10554/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Нона" в особі ліквідатора: ОСОБА_1 до Брусилівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Третя особа: Український державний фонд підтримки фермерських господарств, в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Фермерське господарство "Нона" в особі ліквідатора Головієнко Петра Васильовича звернулося з позовом до Брусилівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Третя особа: Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії по поверненню безпідставно стягнених коштів.

Позивач зазначає, що на відповідному банківському рахунку підприємства, яке перебуває в стані ліквідації, знаходилися кошти в сумі 70000,00грн. Відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2014року з Позивача було стягнено на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 23000,00грн. боргу за договором, 1494,37 грн. пені та 1827,00грн. судового збору.

Разом з тим, 17.09.2020року Відповідачем, на думку Позивача, були стягнені 70000,00грн., що призвело до безпідставного стягнення 43678,63грн.

Такі протиправні дії були оскаржені до Господарського суду Житомирської області, рішенням якого від 26.11.2020року дії Відповідача були визнані протиправними і зобов`язано повернути безпідставно стягнені кошти в розмірі 43678,63грн.. Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2021року таке рішення Господарського суду Житомирської області було скасовано і провадження у справі було закрито по причині розгляду такого спору за правилами адміністративного, а не господарського судочинства.

Ухвалою суду від 04.06.2021року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.07.2021року позовну заяву після усунення недоліків прийнято до розгляду та відкрито провадження.

В судове засідання представник Позивача не прибув, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином.

Представник Відповідача, Брусилівського районного відділу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в судове засідання не прибув, направив до суду відзив на позовну заяву. У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що у провадженні перебуває зведене виконавче провадження щодо стягнення з Фермерське господарство "Нона" на користь цілого ряду стягувачів коштів на загальну суму 99513,93грн. В межах такого зведеного виконавчого провадження був накладений арешт на майно божника, в тому числі на кошти в сумі 70000,00грн. Вказані кошти були списані за платіжною вимогою та розподілені між стягувачами відповідно черговості, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

В зв`язку з цим, Відповідач вважає оскаржувані дії правомірними, а позовні вимоги безпідставними.

Представник Третьої особи, Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, в судове засідання не прибув, пояснень на позовну заяву до суду не подавав, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В розумінні вимог ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, безпосередньо та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено та визнається сторонами, що у Брусилівському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває на виконанні зведене виконавче провадження, до якого входять виконавчі провадження з примусового виконання:

- ВП №46386999 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/269/14 від 09.04.2014 про стягнення з ФГ "Нона" заборгованості в розмірі 1827,00 грн. на користь держави;

- ВП № 43812159 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/269/14 від 09.04.2014 про стягнення з ФГ "Нона" неповернутої фінансової підтримки 23 000.00 грн. та 1494.37 гри пені;

- ВП № 32669897 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області №12/907 від 20.04.2011 щодо стягнення з ФГ "Нона" на користь ПАТ Компанія "Райз" боргу в сумі 17133,99 грн.;

- ВП № 49355792 з примусового виконання виконавчого листа №1855, виданого Житомирським окружним адміністративним судом від 29.10.2015 про стягнення з СФТ "Нона" на користь держави незаконно отриманих бюджетних коштів в сумі 49800,00 грн.;

- ВП № 53307306 з примусового виконання виконавчого листа № 275/344/16-ц виданого 20.12.2016 Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення з ФГ "Нона" судового збору в сумі 1 378,00 грн. на користь держави;

- ВП № 55402202 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 53581610, виданої 15.12.2017 Брусилівським РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про стягнення з ФГ "Нона" 2836,70 грн. виконавчого збору на користь держави;

- ВП № 22698760 з примусового виконання наказу № 9/998, виданого 17.09.2010 Господарським судом Житомирської області про стягнення з ФГ "Нона" на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств боргу в сумі 2043,86грн.

Загальна сума стягнення по введеному виконавчому провадженню 99513,93 грн. (без врахування виконавчого збору та витрат виконавчого провадження).

Судом встановлено, що платіжна вимога, яка виставлена Брусилівським районним відділом ДВС на списання коштів в сумі 70 000 грн. містить посилання в призначенні платежу, що стягнення проводиться згідно зведеного ВГІ № 46566556 при примусовому виконанні наказу № 906/269/14 виданого 09.04.2014 та інших виконавчих проваджень.

В платіжній вимозі зазначається постанова про арешт коштів по тому виконавчому провадженню, по якому вона винесена, в даному випадку - № 46386999 від 18.03.2016. В межах ВП № 46386999 здійснюється також примусове виконання наказу № 906/269/14.

Як свідчать матеріали зведеного виконавчого провадження, копія якого досліджена судом, після надходження па депозитний рахунок Відповідача коштів в сумі 70000,00 грн. по введеному виконавчому провадженню № 46566556 державним виконавцем Брусилівського районного відділу ДВС було розподілено кошти у відповідності до вимог статей 45,46 Закону України «Про виконавче провадження»:

- по ВП № 43812159 перераховано на користь стягувача 24 494,37 грн, на користь держави - виконавчого збору в сумі 2 449,44 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн.;

- по ВП № 53307306 перераховано на користь стягувача 1 378,00 грн, на користь держави - виконавчого збору в сумі 137,80 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн.;

- по ВП № 22698760 перераховано на користь стягувача 2 043,86 грн, на користь держави виконавчого збору в сумі 204,39 грн та витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн.

- по ВП № 63092033 перераховано на користь стягувача 16 619,32 грн., на користь держави - виконавчого збору 1661,93 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 250,00 грн.;

- по ВП № 32669897 перераховано витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн.;

- по ВП № 49355792 перераховано на користь стягувача 16 619,31 грн, на користь держави виконавчого збору в сумі 1 661,93 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн.;

- по ВП № 46386999 перераховано на користь стягувача 936,05 грн., виконавчого збору 93,60 грн та витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн.

Загальна сума перерахованих Відповідачем коштів за вказаним зведеним виконавчим провадженням сумарно складає 70 000 грн., що відповідає сумі коштів, які було списано з арештованого рахунку Позивача.

Вказані обставини підтверджуються дослідженою судом копією зведеного виконавчого провадження (а.с.41-44).

Суть спору між сторонами по даній адміністративній справі зведена виключно щодо правомірності дій Відповідача, зумовлених списанням вказаних 70 000 грн. з арештованого рахунку Позивача.

Позивач вважає, що списанню підлягала виключно сума коштів, яка зазначена в наказі Господарського суду Житомирської області від 25.03.2014року, а списання 43678,63грн. з цього банківського рахунку підприємства є безпідставними.

Такі доводи Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Як вже зазначалося, списання спірних коштів сумі 70000,00грн. було зумовлено зведеним виконавчим провадженням, а не виконанням лише одного наказу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2014року про стягнення з Позивача на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 23000,00грн. боргу за договором, 1494,37 грн. пені та 1827,00грн. судового збору.

Позивач не врахував, що відповідно до вимог ст.30 Закону N1404-VIII виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 цього ж Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч.1ст.10 Закону N1404-VIII заходами примусового виконання рішень, окрім іншого, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону N 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Позивач не врахував, що згідно пункту 1.39 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", списання примусове - списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за платіжною вимогою.

Зазначене свідчить, що у Відповідача були всі наявні підстави для ініціювання переказу коштів в сумі 70000,00грн. за платіжною вимогою, що перебували на банківському рахунку Позивача, як боржника за зведеним виконавчим провадженням, для забезпечення виконання всіх виконавчих проваджень, що входять до складу цього зведеного виконавчого провадження.

Правомірність розподілу стягнутих з боржника грошових сум в розмірі 70000,00грн. дотримання черговості задоволення вимог стягувачів за вказаним зведеним виконавчим провадженням не є предметом судового розгляду в даній справі.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову Фермерського господарства "Нона" до Брусилівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк