Справа № 823/868/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/868/18
УХВАЛА

14 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Губської Л.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, викладене в листі від 13.02.2018 №547/0/95-15, про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Топилівської сільської ради Чигиринського району. В решті позовних вимог-відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25 червня 2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 скасовано у частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди та направлено справу в цій частині на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року скасовано, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено.

02 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд здійснити розподіл судових витрат за надання професійної правничої допомоги за підготовку апеляційної скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 та за підготовку касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.17.2018, оскільки їх оплата не була здійснена раніше та не розподілялась при ухвалені попередніх судових рішень.

Відповідачем подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, доводи поданої заяви, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Так, згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова норма закріплена у ч. 3 ст. 143 КАС України, якою передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому ч. 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

Таким чином, діючим законодавством визначено, що докази про понесені стороною витрати на правничу допомогу повинні бути подані до закінчення розгляду справи по суті, а у разі апеляційного розгляду безпосередньо до його закінчення. Дані норми законодавства дають можливість суду вчасно та належним чином дати оцінку поданим доказам та прийняти відповідне рішення. Однак у виняткових випадках коли сторона не може надати суду відповідні докази то до закінчення розгляду справи стороною має бути подана відповідна заява. Такі причини мають бути об`єктивними та мотивованими.

Із матеріалів справи встановлено, що за змістом акту виконаних послуг (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 28.05.2021 надано послугу зі складання апеляційної, касаційної скарги та складання інших процесуальних документів.

Колегія суддів, звертає увагу, що оскільки витрати позивача на правову допомогу складаються виключно з складання апеляційної, касаційної скарги та інших процесуальних документів, тобто без урахування участі у судових засіданнях, позивач зобов`язаний був подати докази понесених витрат до закінчення апеляційного та касаційного розгляду справи або заявити про їх наступне подання.

Водночас, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та пакет документів, які свідчать про понесені витрати подано позивачем до суду апеляційної інстанції лише 31.05.2021, тобто через дванадцять днів після прийняття рішення судом апеляційної інстанції в зазначеній справі, що свідчить про порушення вимог, передбачених ч. 7 ст. 139 КАС України, крім того, заяви про намір надання таких до суду не надходило.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом апеляційної інстанції під час ухвалення постанови від 19.05.2021 було здійснено розподіл судових витрат на підставі аналізу документів, наявних у справі на підтвердження цих витрат.

При цьому, як вбачається зі змісту заяви, позивач фактично не згоден з розміром визначеної судом до стягнення суми витрат за правничу допомогу, що, в свою чергу, є підставою для касаційного оскарження судового рішення в цій частині.

Таким чином, в даному випадку ухвалення додаткового судового рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України не є можливим, оскільки питання про судові витрати фактично було вирішено.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для задоволення поданого клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Губська

Судді О.В. Епель

А.Г. Степанюк