Справа № 240/9303/21
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9303/21

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

15 липня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілі-Кор" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа -Товариство з обмеженою відповідальністю "Сілі-Кор" про визнання протиправним та скасування розпорядження , детального плану території земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року керівник Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України звернувся в суд з позовом до Коростишівської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпорядження від 09 листопада 2020 року №245 "Про затвердження детального плану території" та "Детального плану території земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер :19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області".

Одночасно з позовною заявою прокурор подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Житомирській обласній раді приймати рішення про розпорядження земельною ділянкою загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер :19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, та про зміну її цільового призначення.

Заява мотивована тим, що оскільки «Детальний план території земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер :19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області» розроблявся та затверджувався з метою зміни цільового призначення земельної ділянки та під час його розроблення порушено вимогу Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку», що є підставою для його скасування, то у разі прийняття Житомирською обласною радою рішення про зміну цільового призначення земель лісового фонду до прийняття рішення у вказаній справі, прокурору доведеться докладати додаткових зусиль, спрямованих на відновлення порушених інтересів держави у разі вибуття земель із лісового фонду України.

Отже, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року заяву керівника Коростишівської окружної прокуратури задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Житомирській обласній раді приймати будь-які рішення відносно земельної ділянки загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер :19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, у тому числі щодо зміни її цільового призначення, до ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи №240/9303/21;

- зупинення дії розпорядження Коростишівської районної державної адміністрації від 09.11.2020 №245 «Про затвердження детального плану території» до ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи №240/9303/21.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа ТОВ "Сілі-Кор" подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини другої ст. 152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У даній справі заява позивачем подана до відкриття провадження у справі.

В заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити Житомирській обласній раді приймати рішення про розпорядження земельною ділянкою загальною площею 32,2000 га, кадастровий номер :19:000:0202, розташованої на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, та про зміну її цільового призначення.

Тобто, з вимог заяви про забезпечення позову чітко вбачається, що позивачу на час подання заяви про забезпечення позову достеменно відомо, що відповідачем у справі є, серед інших, Житомирська обласна рада, однак всупереч ст. 152 КАС України, позивачем у заяві не зазначено відомості про цього відповідача, які н е о б х і д н і для розгляду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої ст. 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи з власної ініціативи рішення про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Коростишівської районної державної адміністрації від 09.11.2020 №245 «Про затвердження детального плану території» до ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи №240/9303/21, суд не врахував наступне.

Згідно зі ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В ухвалі про забезпечення позову суд обов`язково повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зазначити вид забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У даній справі, до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Узагальнюючи, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України для забезпечення позову, а висновки суду першої інстанції з прийнятого рішення необґрунтовані.

З огляду на наведене, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, у даному випадку, відсутні.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвели до помилкового вирішення заяви про забезпечення позову, а тому, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілі-Кор" задовольнити .

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви керівника Коростишівської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі № 240/9303/21 , - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 липня 2021 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.