Справа № 160/8488/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2021 року Справа № 160/8488/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за невраховані періоди роботи (з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р.) за Списком № 1, починаючи з 02.02.2021 р.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою з питання надання інформації про зарахування періодів його роботи при призначенні пенсії. Проте, в листі від 03.04.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу, зокрема, спірного періоду, а саме, з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», оскільки, підприємством не проведено атестацію робочого місця на посадах, на яких працював позивач.
Позивач вважає дану відмову необґрунтованою та такою, що суперечить нормам діючого законодавства, так як його трудова книжка оформлена відповідно до вимог чинного законодавства та містить усі необхідні записи. З огляду на викладене, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. Відповідач зазначає, що позивачу призначена пенсія на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії ОСОБА_1 не був зарахований до пільгового стажу період роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в ПАТ "Дніпропетровський металургійний комбінат", оскільки, у спірний період не була проведена атестація робочого місця на посадах, на яких працював позивач.
Крім того, відповідач посилається на відсутність відповідних записів у трудовій книжці, які підтверджують право позивача на пільгову пенсію в спірний період. Щодо уточнюючих довідок, які надав позивач, то вони є підтвердженням проведення атестації за інші періоди.
Також відповідач звернув увагу на ту обставину, що механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників регулюється Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби для здійснення відповідних видатків.
За вказаних підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, правом на подання пояснень з приводу позову та відзиву не скористалася.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
03.03.2021 року позивач звернувся із заявою до відповідача з питання надання інформації про зарахування періодів його роботи при призначенні пенсії.
Не погоджуючись з позицією відповідача та вважаючи його відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Частиною 1ст. 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано, зокрема, періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Приписами п.п. 4.2 та 4.3 цього Порядку встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умoвах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно п. 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Відповідно до п. 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці № 41 від 01 вересня 1992 року, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Тобто, не проведення такої атестації у визначені законодавством строки не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист, зокрема, на пенсію за віком на пільгових умовах.
Така правова позиція сформована Верховним Судом України у постанові у справі № 21-307а14 від 16 вересня 2014 р.
Також приписами Порядку № 442 визначено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 р. №205 «Про затвердження Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках» з метою запобігання необґрунтованому позбавленню працівників, зайнятих на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, належних їм пільг і компенсацій, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку атестації робочих місць.
Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка НОМЕР_2 , надана ОСОБА_1 , містить записи, зокрема:
- з 24.05.2000 року - прийнятий в конвертерний цех оператором машин безперервного лиття заготовок 5 розряду в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського".
Відповідно до постанови ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" від 29.12.2006 року № 992 проведена атестація робочих місць за умовами праці, зокрема, посади "оператор машин безперервного лиття заготовок ".
При цьому, попередні атестації робочих місць за умовами праці були проведені у 1994 році та 2001 році на підставі постанов ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат" від 20.10.1994 року № 813 (доповнено постановою підприємства від 23.12.1994 року № 984) та відповідно від 25.12.2001 року № 1269.
Також листом головного державного експерта області з умов праці від 26.10.1999 року № 14/1-121 надано згоду на поширення дії атестації робочих місць за умовами праці в ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського", проведеної 20.10.1994 року, терміном до 01.01.2001 року.
Крім того, у листі головного державного експерта області з умов праці від 27.12.2000 року № 14/1-261 зазначено про надання згоди на поширення дії атестації робочих місць за умовами праці в ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат", проведеної 20.10.1994 року, терміном до 31.12.2001 року.
При цьому, відповідачем не спростовано той факт, що головний державний експерт з умов праці у Дніпропетровській області, погоджуючи продовження використання попередніх атестацій в період проведення наступної чергової атестації, діяв в межах наданих йому законодавством повноважень.
Також у спірний період роботи позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією "оператор машин безперервного лиття заготовок, зайнятий на гарячих роботах (газоваріння)", про що свідчать довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 26.01.2021 року № 023-132 та № 023-131.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача, які полягали у не зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» є протиправними, а порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», донарахувати та виплатити позивачу пенсію за невраховані періоди роботи (з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р.) за Списком № 1, починаючи з 02.02.2021 р., тобто з дати подачі заяви про призначення пенсії.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за невраховані періоди роботи (з 24.05.2000 р. по 24.12.2001 р. та з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р.) за Списком № 1, починаючи з 02.02.2021 р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19.07.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька