Справа № 640/15512/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого-судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., за участю секретаря - Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі - відповідач-1), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не розгляду проекту рішення Київської міської ради «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 »;

- зобов`язати Київську міську раду відповідно до вимог чинного законодавства України розглянути на найближчому пленарному засіданні проект рішення Київської міської ради від 03.09.2019 №08/231-2690/ПР «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 »;

- зобов`язати Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за власним підписом поставити на оригіналі проекту рішення Київської міської ради від 03.09.2019 №08/231-2690-ПР «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 », навпроти назви профільної постійної комісії відмітку «підтримано» в порядку ч.1 ст.30 Регламенту Київської міської ради, та напроти назви інших постійних комісії відмітку «підтримано» в порядку ч. 5 ст.30 Регламенту Київської міської ради;

- зобов`язати Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду проекту рішення Київської міської ради про передачу йому у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2021 адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не розгляду в порядку визначеному чинним законодавством проекту рішення Київської міської ради «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 »;

- зобов`язано Київську міську раду відповідно до вимог чинного законодавства України розглянути на пленарному засіданні проект рішення Київської міської ради від 03.09.2019 №08/231-2690/ПР «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 ».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Київською міською радою подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

На думку апелянта суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач-1, зокрема зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не допущено порушень вимог чинного законодавства під час розгляду проекту рішення про передачу позивачу земельної ділянки у приватну власність.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обгрунтованості судового і просить здійснити розгляд справи за його участі у відкритому судовому засіданні.

З огляду на положення статті 311 КАС України судова колегія не знаходить підстав для задоволення названого клопотання.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідача лише щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно з наявною у справі копією посвідчення від 28.04.2015, виданого Управлінням особового складу штабу командування сухопутних військ ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (вхідний № К-35841).

Станом на 17.10.2018 року Київська міська рада рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу не прийняла, у зв`язку із чим позивач подав до Київської міської ради лист про використання права мовчазної згоди.

У зв`язку із цим, на підставі мовчазної згоди Київської міської ради, позивач звернувся до Комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин» із проханням скласти проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:79:580:0024).

КП «Київський інститут земельних відносин» склало відповідний проект землеустрою.

На підставі вказаного проекту землеустрою було виготовлено проект Рішення Київської міської ради (227987360) 08/231-2690/ПР від 03.09.2019 до справи А-26335.

10 грудня 2019 року, постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування було розглянуто проект рішення Київської міської ради «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарськи: будівель і споруд у АДРЕСА_1 », та було ухвалено рішення направити проект рішення на розгляд Ради ветеранів АТО при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

08 січня 2020 року позивач звернувся до Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування із проханням винести на розгляд Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування проект рішення Київської міської ради «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 » та ухвалення рішення по суті, у зв`язку із спливом терміну розгляду та доопрацювання проекту рішення.

13 січня 2020 року Постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування надано відповідь № 08/281-18, в якій повідомлено позивача про те, що Постійна комісія Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування повернеться до розгляду даного проекту рішення після надходження відповіді Ради ветеранів АТО.

07 лютого 2020 року, ОСОБА_1 звернувся із ще одним зверненням до Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, окремо наголосивши на прострочення всіх строків розгляду проекту рішення, включаючи строки доопрацювання передбаченими Регламентом і Земельним кодексом України, на що отримав в відповідь аналогічну минулій.

Так, 02 та 10 червня 2020 року ОСОБА_1 знову звернувся до Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, на що знов отримав відповіді аналогічні минулим.

З огляду на численні звернення ОСОБА_1 до Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, проект рішення (227987360) 08/231-2690/ПР від 03.09.2019 було винесено до повторного розгляду на засіданні Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, та 02.06.2020 року відбувся повторний розгляд даного проекту на якому жодного рішення по суті не було прийнято та жодних пояснень, висновків, зауважень та пропозицій стосовно підстав та причин не прийняття рішення по суті ПК МАЗ не надав.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не розгляду зазначеного проекту про передачу земельної ділянки у власність, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність, яка полягала у не розгляді проекту рішення про надання позивачу земельної ділянки у власність, а саме не прийняття у строк, установлений законом одного з передбачених рішень про відмову або задоволення проекту рішення. Водночас у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції відмовив, посилаючись на їхню передчасність.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою та другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом частини восьмої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою та десятою статті 118 ЗК України установлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з частиною дев`ятою та десятою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України).

Таким чином, обов`язковим є прийняття органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою або відмови у його наданні із наведенням підстав для такої відмови.

Бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не прийняття відповідного рішення протягом установленого законом строку є протиправною та порушує, передбачені ЗК України права особи, зацікавленої в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до пункту 20.13.12 протоколу № 3/106 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 02.06.2020 за результатами заслуховування справи - про повторний розгляд проекту рішення Київської міської ради «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 », (доручення заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від №08/231-2690/ПР від 03.09.2019) ухвалено відкласти розгляд проекту рішення та направити його на розгляд Ради ветеранів антитерористичної операції при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), утвореної відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.10.2017 №1272. Виноситься на повторний розгляд згідно зі зверненням ОСОБА_1 від 07.02.2020 щодо повторного розгляду проекту рішення на засіданні комісії. Відповідь від Ради ветеранів антитерористичної операції не надходила.

На звернення позивача від 10.06.2020 з проханням повторно розглянути на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування проект рішення (кадастрова справа 227987360, А-26335), 16.06.2020 головою Комісії повідомлено позивача, що у зв`язку з тим, що на засіданні постійної комісії 02.06.2020 було повторно розглянуто проект рішення «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , проте жодного рішення з цього питання прийнято не було, подальший розгляд цього питання відбудеться на одному з найближчих засідань постійної комісії.

Отже, на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування при розгляді проекту рішення (кадастрова справа 227987360, А-26335), оформленого протоколом від 02.06.2020 № 3/106 фактично не було прийнято рішення ані про відмову, ані про задоволення проекту рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що відповідачем-1 не було належним чином розглянуто проект рішення щодо передачі позивачу земельної ділянки у власність, а саме не було у встановлений законом строк прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою або відмову у його затвердженні, із зазначенням причин такої.

З огляду на зазначене, відповідачем допущено протиправну бездіяльність стосовно позивача, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Водночас апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом оцінки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко