Справа № 500/3487/20
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3487/20

07 липня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача та третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Уставицького І.І. ,

третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідача Друзюка Р.М.,

представника третьої особи ТОВ "ВВС-БУД" Печеного О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД", Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення ради від 18 серпня 2015 року за №6/61/59,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - також, позивач) з позовом до Тернопільської міської ради (далі - також, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД", Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської міської ради від 18 серпня 2015 року за №6/61/59.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 визначено головуючого суддю у даній справі Баб`юка П.М .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №500/3487/20.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №500/3487/20 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи від 12.02.2021 головуючим суддею у справі №500/3487/20 визначено суддю Баб`юка П.М.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.03.2020.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 визнано заяву представника позивача ОСОБА_1 від 22.02.2021 про відвід судді Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юка П.М. в адміністративній справі №500/3487/20 необґрунтованою, справу №500/3487/20 передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2021для розгляду заяви представника позивача про відвід головуючого судді в адміністративній справі №500/3487/20 визначено суддю Мандзія О.П.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючого судді в адміністративній справі №500/3487/20.

Ухвалою суду від 30.03.2021, проголошеною в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 , третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Ухвалою від 19.05.2021, проголошеною в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, суд постановив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 07.07.2021, проголошеною в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, виключено з числа третіх осіб, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_7 , у зв`язку із смертю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 серпня 2015 року Тернопільською міською радою прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.1400 га за адресою АДРЕСА_1 ТОВ «ВВС-БУД» №6/61/59. Вказаним рішенням відповідачем затверджено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1400 га для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами і стоянками для автотранспорту за вказаною адресою та надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» земельну ділянку площею 0,1400 га (кадастровий номер :12:003:0015) в оренду терміном на десять років для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення перешкоджає йому та третім особам набути право власності на земельні ділянки під гаражами за адресою АДРЕСА_1 , що належать їм на праві приватної власності. А у разі будівництва житлового будинку, позивач, а також, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не зможуть користуватись належними їм гаражами, які відповідно до проекту землеустрою взагалі підлягають знесенню.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення представник позивача посилається також на те, що на час прийняття рішення - 18.08.2015 відсутня реєстрація земельної ділянки площею 0,1400 га та не присвоєно їй кадастрового номера, що суперечить постанові Кабінету Міністрів від 17.10.2012 №1051, якою затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.

Також, позивач вказує на те, що відсутній дозвіл від Міністерства культури України у відповідності до норм Закону України "Про охорону культурної спадщини земель".

Позивач вважає, що рішення Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача та третіх особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача подав на адресу суду пояснення 19.03.2021 (аркуші справи 105-109, том ІІ) та 26.04.2021 (аркуші справи 188-194, том ІІ). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, виступають на стороні позивача повністю підтримали позицію позивача.

Від представника відповідача 09.03.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог, просить в їх задоволенні відмовити (аркуші справи 33-35, том ІІ). В обґрунтування зазначено, що твердження позивача про те, що рішення перешкоджає йому та третім особам набути право власності на земельні ділянки під гаражами за адресою АДРЕСА_1 , що належать їм на праві приватної власності не підтверджується належними та допустимими доказами. Звертає увагу суду на те, що рішенням суду у справі №607/26935/19 за позовом ОСОБА_7 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Також, представник зазначає, що у листі Управління Держгеокадастру міститься інформація проте, що земельна ділянка, надана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД", жодним чином не накладається на земельну ділянку, сформовану позивачем та третіми особами. Вказує, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД" зареєстровано право оренди земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером :12:003:0015. Вважає, що оскаржуване рішення не перешкоджає позивачу та третім особам набути право власності чи користування на земельні ділянки під гаражами за адресою: АДРЕСА_1 та не порушує жодним чином їхніх прав та інтересів.

Також, представник відповідача звернув увагу суду на те, що рішення Тернопільської міської ради від 18.08.2015 №6/61/59 є ненормативним актом індивідуальної дії, який вичерпує свою дію шляхом його виконання.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на адресу суду надійшли пояснення по справі 13.04.2021 (аркуші справи 174-177, том ІІ) та 14.05.2021 (аркуші справи 1-2, том ІІІ), в яких зазначено, що відповідно до даних Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :12:03:0015 здійснена 17.08.2015 на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВВС-БУД". Право оренди відповідно до договору оренди земельної ділянки від 16.12.2015, укладеного між Тернопільською міською радою та ТОВ "ВВС-БУД", 18.12.2015 зареєстровано в Реєстрі речових прав. Також, повідомлено, що із запровадженням з 01.01.2013 єдиного програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості про усі об`єкти Державного земельного кадастру вносяться до нього за результатами взаємообміну інформацією про зареєстровані речові права на земельні ділянки у відповідності до статті 30 Закону України "Про державний земельний кадастр".

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД" в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування, зокрема, зазначив, що рішенням Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 затверджено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1400 га для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами і стоянками для автотранспорту за вказаною адресою та надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» земельну ділянку площею 0,1400 га (кадастровий номер :12:003:0015) в оренду терміном на десять років для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку.

На виконання даного рішення Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД" укладено та здійснено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером :12:003:0015.

Додатково зазначив, що договір сервітуту терміном на п`ять років, на земельну ділянку площею 0,0373 га для проходу та проїзду за адресою АДРЕСА_1 , не укладався і в цій частині оскаржене рішення залишилось не реалізованим.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД" звернув увагу суду на те, що відповідно до викопіювання з плану зонування територій земельні ділянки під гаражами за адресою АДРЕСА_1 , що належать позивачу та третім особам не накладаються на земельну ділянку площею 0,1400 га (кадастровий номер :12:003:0015), що належить на праві оренди Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД".

Також пояснив, що спірним рішенням не вирішувалось питання знесення гаражів позивача та третіх осіб. Така умова визначена лише проектом землеустрою при здійсненні будівництва багатоквартирного будинку. У разі, якщо проектом будівництва будинку згідно технічних вимог буде визначено необхідність такого знесення, то вказане питання буде вирішуватись окремо з власниками (користувачами) гаражів шляхом взаємних домовленостей згідно вимог цивільного законодавства.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Додатково представник позивача зауважив, що співзасновник ТОВ «ВВС-БУД» - В.Й. Лило, на час прийняття оскарженого рішення був головою постійної комісії міської ради з питань містобудування та депутатом ради, а тому, неправомірно впливав на прийняття незаконного, на думку позивача, рішення, а також, особисто голосував за його прийняття на засіданні ради.

Представник третіх осіб, що не заявляють вимог на предмет спору, виступають на стороні позивача, в судовому засіданні підтримав позицію позивача, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору, виступає на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області подала до суду клопотання про розгляд справи без участі її представника (аркуші справи 174-177, том ІІ).

Представник третьої особи, що не заявляє вимог на предмет спору, виступає на стороні відповідача - ТОВ "ВВС-БУД" в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 серпня 2015 року Тернопільською міською радою прийнято рішення №6/61/59 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1400 га за адресою АДРЕСА_1 ТОВ «ВВС-БУД» (аркуш справи 36, том ІІ), яким вирішено:

1. Затвердити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1400 га для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами і стоянками для автотранспорту за адресою АДРЕСА_1 ;

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» земельну ділянку площею 0,1400 га (кадастровий номер :12:003:0015) в оренду терміном на десять років для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами і стоянками для автотранспорту за адресою АДРЕСА_1 ;

3. Віднести земельну ділянку, вказану в п.2 даного рішення, до земель житлової та громадської забудови;

4 Дати дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» на укладання договору земельного сервітуту, терміном на п`ять років, на земельну ділянку площею 0,0373 га для проходу та проїзду за адресою АДРЕСА_1 ;

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію договору.

Також, як випливає із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №232704660 від 16.11.2020, що за орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД" 18.12.2015 зареєстровано право оренди земельної ділянки за кадастровим номером 120030015 площею 0,1400 га, місце розташування: АДРЕСА_1 (аркуші справи 14-15, том І).

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням відповідача, вважаючи, що його право порушене, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України), в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, зокрема, належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 ЗК України).

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам (ч. 2 ст. 93 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 122 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

За змістом частини 10 статті 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до частини 1 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно із статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Суд зазначає, що згідно з ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону №280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, чинним законодавством чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У даному випадку Тернопільська міська рада має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

Таким чином, рішення Тернопільська міської ради №6/61/59 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1400 га за адресою АДРЕСА_1 ТОВ «ВВС-БУД» від 18.08.2015 вважається прийнятим у передбаченій законом формі (належним чином оформленим) та органом, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення представник позивача посилається, зокрема, на те, що на час прийняття рішення - 18.08.2015 відсутня реєстрація земельної ділянки площею 0,1400 га та не присвоєно їй кадастрового номера, що суперечить постанові Кабінету Міністрів від 17.10.2012 №1051, якою затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.

Надаючи оцінку таким твердженням позивача та його представника, суд виходить з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №3613-VI).

За визначеннями, наведеними у частині першій статті 1 Закону №3613-VI:

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Аналогічні норми закріплені Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1051).

Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.

Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Відповідно до п. 51 Порядку №1051 внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

Проаналізувавши наведені норми, можна зробити висновок, що дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Судом встановлено, що Державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у місті Тернополі Тернопільської області відкрито 17.08.2015 Поземельну книгу на земельну ділянку за кадастровим номером 120030015 площею 0,1400 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами та стоянками для автотранспорту (аркуші справи 99-107, том ІІІ).

Отже, земельну ділянку зареєстровано державним кадастровим реєстраторам відповідного органу виконавчої влади, якому законом надано повноваження на проведення такої реєстрації в установленому законом порядку в Державному земельному кадастрі, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер.

Крім цього, суд зауважує, що така реєстрація проведена 17.08.2015, до прийняття оскаржуваного рішення відповідача - 18.08.2015.

А тому, суд вважає безпідставним твердження позивача та його представника щодо відсутності на час прийняття рішення Тернопільської міської ради - 18.08.2015 реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Також, позивач та представник позивача посилаються на те, що рішення Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 перешкоджає йому та третім особам набути право власності на земельні ділянки під гаражами за адресою АДРЕСА_1 , які належать їм на праві приватної власності, в тому числі, у зв`язку з частковим накладенням земельних ділянок. А у разі будівництва житлового будинку, позивач, а також, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не зможуть користуватись належними їм гаражами, які відповідно до проекту землеустрою взагалі підлягають знесенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить гараж за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №31970023 від 19.11.2011 (аркуш справи 213, том І).

Третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на праві власності теж належать гаражі за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 26.10.2018, виданого ОСОБА_6 , земельній ділянці площею 0,0033 га по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер 120030022 (аркуш справи 147, том ІІІ).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 16.01.2019, виданого ОСОБА_3 , земельній ділянці площею 0,0027 га по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер 120030023 (аркуш справи 150, том ІІІ).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 16.01.2019, виданого ОСОБА_5 , земельній ділянці площею 0,0036 га по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер 120030024 (аркуш справи 153, том ІІІ).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 16.01.2019, виданого ОСОБА_1 , земельній ділянці площею 0,0015 га по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер 120030025 (аркуш справи 156, том ІІІ).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 06.03.2017, виданого ОСОБА_4 , земельній ділянці площею 0,0033 га по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер 120030005 (аркуш справи 123, том ІІ).

В матеріалах даної справи міститься Поземельна книга на земельну ділянку за кадастровим номером 120030015 площею 0,1400 га та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВВС-БУД", в яких, зокрема, є генплани та матеріали геодезичних вишукувань.

Дослідивши зазначені документи, суд не встановлено факту накладення земельних ділянок під гаражами, що належать позивачу та третім особам на стороні позивача із земельною ділянкою за кадастровим номером 120030015, що належить ТОВ "ВВС-БУД" на праві оренди.

Також, в матеріалах справи міститься лист Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 23.10.2020 №31-19-0.202-26/286-20, в якому зазначено, що в Державному земельному кадастрі відсутня можливість накладання земельних ділянок, які не внесені до Державного земельного кадастру, також, відсутні перетини земельної ділянки за кадастровим номером 120030015 площею 0,1400 га із земельними ділянками з кадастровими номерами 120030022, 120030023, 120030024, 120030025, 120030026 (аркуші справи 57-58, том І).

Отже, такі твердження позивача та представника позивача щодо часткового накладення земельних ділянок не знаходять свого підтвердження належними доказами.

Також суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що у разі будівництва житлового будинку, гаражі позивача та третіх осіб на стороні позивача будуть знесені.

Рішенням Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 затверджено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1400 га для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами і стоянками для автотранспорту за адресою АДРЕСА_1 ; надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» земельну ділянку площею 0,1400 га (кадастровий номер :12:003:0015) в оренду терміном на десять років для обслуговування викупленого приміщення та будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, гаражами і стоянками для автотранспорту за адресою АДРЕСА_1 ; віднесено земельну ділянку, вказану в п.2 даного рішення, до земель житлової та громадської забудови; надано дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» на укладання договору земельного сервітуту, терміном на п`ять років, на земельну ділянку площею 0,0373 га для проходу та проїзду за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію договору.

Як випливає зі змісту даного рішення, відповідачем питання знесення належних на праві власності позивачу та третім особам на стороні позивача гаражів не вирішувалось.

Крім цього, суд роз`яснює, що знесення власних будівель здійснюється за рішенням власника. Підставою для виконання робіт є рішення власника, який у такий спосіб реалізує своє повноваження щодо розпорядження майном.

А тому, безпідставними є доводи позивача та представника позивача та третіх осіб, що оскаржуване рішення може бути підставою для знесення належних їм на праві власності гаражів.

Також, представник позивача покликається на те, що Тернопільською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС-БУД" не виконано пункт 4 рішення Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 щодо надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» на укладання договору земельного сервітуту, терміном на п`ять років, на земельну ділянку площею 0,0373 га для проходу та проїзду за адресою АДРЕСА_1 .

Суд не бере до уваги такі доводи позивача, оскільки строк встановлений у рішенні строк для укладання договору земельного сервітуту сплинув, рішення в цій частині залишилось не реалізованим і не може бути реалізоване в майбутньому, зокрема на підставі оскарженого рішення.

Також, представник позивача покликається на те, що рішення Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 прийнято за відсутності дозволу Міністерства культури України.

Судом встановлено, що в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВВС-БУД" міститься довідка від 11.08.2015 №502/01-7, в якій зазначено обмеження на використання земельної ділянки: за умови проведення попередніх археологічних досліджень перед початком земляних робіт на виділеній площі, отримання висновку від Департаменту культури, релігій та національностей облдержадміністрації та дозволу від Міністерства культури України (аркуші справи 20-21, том ІІІ).

Як зазначалось судом, рішенням Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015, зокрема, затверджено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-БУД» земельну ділянку в оренду, та питання проведення земляних робіт на виділеній площі не вирішувалось. Відповідні дозвільні документи Товариство повинно отримати на стадії розроблення проекту будівництва та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Крім цього, Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2009 у справі №7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних актів належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку із прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Рішення Тернопільської міської ради №6/61/59 від 18.08.2015 є ненормативним актом індивідуальної дії, який вичерпує свою дію шляхом його виконання.

Позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки, таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі 6-2510цс15 від 16.12.2015.

Скасування даного рішення не породить наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС -БУД", оскільки в частині оренди земельної ділянки воно вже реалізовано шляхом укладення відповідного договору, а в частині укладення договору сервітуту станом на час розгляду справи вже не може бути реалізовано, у зв`язку із спливом строку визначеного у рішенні.

Також, право на оскарження рішень органів місцевого самоврядування мають особи, щодо яких застосовано відповідне рішення, а також особи, які є суб`єктами правовідносин, де застосовуються прийняті органами місцевого самоврядування акти.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші обставини, вказані позивачем чи його представником, не впливають на правомірність оскарженого рішення та не підтверджені належними і достатніми доказами.

Також не мають відношення до справи обставини, які виникли після прийняття оскарженого рішення, в тому числі на його виконання, зокрема правомірність укладення договору оренди землі, реєстрація такого договору чи його дійсність.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської міської ради від 18 серпня 2015 року за №6/61/59, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.