Справа № 200/4803/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 р. Справа№200/4803/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Володарського міжгосподарського комбікормового заводу про зобов`язання включити до реєстру вимог кредиторів та стягнення суму капіталізованих платежів, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Володарського міжгосподарського комбікормового заводу про зобов`язання голову з припинення Володарського міжгосподарського комбікормового заводу включити до реєстру вимог кредиторів кредиторські вимоги управління у розмірі 239526,13 грн., як вимоги першої черги, та внести їх до проміжного ліквідаційного балансу Володарського міжгосподарського комбікормового заводу; про стягнення суму капіталізованих платежів у розмірі 239526,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Володарський міжгосподарський комбікормовий завод перебуває на обліку в Нікольському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, до державного реєстру юридичних осіб, внесено рішення про припинення юридичної особи відповідача (в результаті ліквідації). Оскільки заява про визнання кредиторських вимог у вигляді капіталізованих платежів повернуто за зворотною адресою, що свідчить про неналежне виконання обов`язків, покладених на ліквідаційну комісію відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, поновлено позивачу строк, встановлений для звернення до адміністративного суду, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем до суду не надано відзиву на позовну заяву. Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , проте поштове відправлення повернуто за зворотною адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

На обліку в Нікольському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, перебуває ОСОБА_1 , який має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що стався 24 жовтня 1978 року на Володарському міжгосподарському комбінаті, що підтверджується копією акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, випискою з акта огляду МСЕК від 15 квітня 2003 року №057636, постановою про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати.

2 лютого 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи Володарський міжгосподарський комбікормовий завод в результаті ліквідації, вимоги кредиторів розглядаються до 2 квітня 2021 року, голова комісії з припинення ОСОБА_2 .

12 лютого 2021 року Нікольське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України звернулось до відповідача із заявою про визнання кредиторської вимоги по капіталізованим платежам перед потерпілим внаслідок заподіяння шкоди його життю і здоров`ю на загальну суму 239526,13 грн., яку направило рекомендованим поштовим відправленням.

Вказана вище заява повернута позивачу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

З метою сплати капіталізованих платежів та захисту конституційних прав потерпілого, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 1105-XIV встановлено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 35 Закону № 1105-XIV усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Пунктом 5 частини 1 статті 11 Закону № 1105-XIV передбачено, що джерелами формування коштів Фонду є, в тому числі, капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 986, капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України здійснюється у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Капіталізація платежів означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином:

- щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності;

- витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами;

- витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно- курортної путівки: для осіб з інвалідністю І групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки.

Капіталізація платежів для забезпечення витрат на одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого проводиться у розмірах, що встановлюються відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Нарахування такої виплати здійснюється на підставі висновку лікувального закладу щодо можливості настання стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності.

У кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що у випадках ліквідації страхувальників (суб`єктів підприємницької діяльності) страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров`ю працівників зобов`язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Ураховуючи викладене, суд приходить висновку, що вимоги Закону №1105-XIV та положення Порядку № 986 поширюються на випадок ліквідації платоспроможної юридичної особи.

Так, з матеріалів справи встановлено, що на обліку в Нікольському відділенні на обліку знаходиться ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з яким стався нещасний випадок під час роботи у відповідача та якому призначено щомісячну страхову виплату з 1 березня 2020 року безстроково в сумі 2051,44 грн.

Позивачем здійснений розрахунок платежів, що підлягають капіталізації для забезпечення здійснення страхових виплат протягом життя ОСОБА_1 , згідно з яким загальна сума відповідного платежу, що підлягає капіталізації, складає 239526,13 грн. До суми входять сума щомісячної страхової виплати (2051,44 грн.) х середня очікувана тривалість життя (9,73) х 12 місяців.

При цьому відповідачем не подано будь-яких заперечень проти здійсненого позивачем розрахунку.

Також станом на день розгляду справи в суді, зазначена сума капіталізованих платежів відповідачем не сплачена.

Таким чином, відповідачем всупереч наведеним вище нормам не виконано обов`язок щодо проведення капіталізації платежів для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їх життя.

Оскільки капіталізовані платежі відповідачем не сплачені, тому вони підлягають стягненню в судовому порядку.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача включити суми капіталізованих платежів до реєстру вимог кредиторів підприємства, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з частинами 5 та 6 статті 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Порядок припинення юридичної особи шляхом ліквідації юридичної особи встановлений статтею 111 Цивільного кодексу України.

Частиною 8 статті 111 ЦК України визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до пункту 9 статті 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується провадиться в порядку черговості, визначеної статтею 112 вказаного Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 112 Кодексу у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 вказаного Кодексу у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року провадження у господарській справі № 925/1005/18 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області до державного підприємства Черкаський консервний комбінат про зобов`язання підприємства включити кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області по сплаті капіталізованих платежів в сумі 1 512 753,40 грн. до проміжного ліквідаційного балансу закрито.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що дані правовідносини, а саме, спори, пов`язані із стягненням з особи, що ліквідується, страхових платежів, капіталізованих на майбутні періоди, підлягають розгляду відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд зазначив, що у даних правовідносинах Фонд є суб`єктом владних повноважень, який здійснює передбачені законодавством управлінські функції, спрямовані на забезпечення державних гарантій щодо обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю застрахованих громадян, тож Фонд у цих правовідносинах не може виступати на рівних засадах з іншими учасниками.

Вказані висновки Верховного Суду відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, ураховуючи положення статті 111 Цивільного кодексу України, яка визначає порядок припинення юридичної особи шляхом ліквідації, інша частина позовних вимог підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача включити кредиторські вимоги суб`єкта владних повноважень по сплаті капіталізованих платежів в спірній сумі до проміжного ліквідаційного балансу.

Згідно приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Володарського міжгосподарського комбікормового заводу (місцезнаходження: Донецька обл., смт Нікольське, вул. Пушкіна, б. 142; ) на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5; ) суму капіталізованих платежів у розмірі 239526,13 грн.

Зобов`язати Володарський міжгосподарський комбікормовий завод (місцезнаходження: Донецька обл., смт Нікольське, вул. Пушкіна, б. 142; ) включити кредиторські вимоги управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5; ) по сплаті капіталізованих платежів в сумі 239526,13 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв