Справа № 140/7079/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7079/21
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ксензюк А.Я., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправними дій щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 3682,88 долари США; визнання протиправними та скасування постанови від 26.01.2021 (ВП №32025224) про стягнення виконавчого збору та від 28.01.2021 (ВП №64298682) про відкриття виконавчого провадження.

Так, відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами другою та третьою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 оскаржує дії та постанови державного виконавця.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця становить 10 днів з дня її отримання чи ознайомлення.

Спірними в даній справі є дії щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 3682,88 долари США та постанови заступника начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Бичук Л.С. від 26.01.2021 (ВП №32025224) про стягнення виконавчого збору та від 28.01.2021 (ВП №64298682) про відкриття виконавчого провадження.

При цьому з позовом ОСОБА_1 звернулась 12 липня 2021 року. Тобто, встановлений частиною другою статті 287 КАС України строк звернення до суду з таким позовом позивач пропустила.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач окремо заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом не подала, при цьому в позовній заяві просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк звернення до суду. Обґрунтовуючи таку заяву, позивач вказала, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2021 року ВП № 64209682 отримала 04 лютого 2021 року, а копію постанови від 26 січня 2021 року ВП №32025224 про стягнення виконавчого збору отримала 05 липня 2021 року за своєю заявою від 02 червня 2021 року.

Позивач також вказує, що в лютому місяці нею подано позовну заяву про визнання протиправними та скасування постанови від 26 січня 2021 року (ВП №32025224) про стягнення судового збору та від 28 січня 2021року (ВП №64209682) про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 лютого 20221 року в справі №140/1684/21 позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали позивачем доплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. згідно квитанції №28107 від 02 березня 2021 року та передано вказану квитанцію адвокату Жуку Ю.Б. для усунення недоліків позовної заяви. При цьому, позивач будучи впевненою, що її позовна заява буде розглянута поїхала за кордон. На територію України ОСОБА_1 повернулася 18 травня 2021 року та після завершення строку самоізоляції почала вчиняти дії щодо отримання копії постанови №1 від 26 січня 2021 року.

Крім того, вказує що з березня 2020 року по даний час Урядом України встановлено карантин у зв`язку з пандемією Covid-19.

На думку суду, наведені позивачем у позовній заяві обставини не є такими, що перешкоджали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду з даним адміністративним позовом в межах встановленого строку, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2021 року ВП № 64209682 отримала 04 лютого 2021 року, а постанову про стягнення виконавчого збору від 26 січня 2021 року ВП №32025224 отримала 05 липня 2021 року.

Разом з тим, як слідує з даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 в лютому 2021 року звернулася з позовом (справа № 140/1684/21) до Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправними дій щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 3682,88 долари США; визнання протиправними та скасування постанови від 26.01.2021 (ВП №32025224) про стягнення судового збору та від 28.01.2021 (ВП №64209682) про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху, а згідно ухвали від 12 березня 2021 року повернуто позивачу. При цьому до вказаної позовної заяви ОСОБА_1 додала постанову від 26.01.2021 (ВП №32025224) про стягнення виконавчого збору та від 28.01.2021 (ВП №64298682) про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про наявність спірних постанов при первинному зверненні до суду в лютому 2021 року, та відповідно про недотримання десятиденного строку звернення до суду з даним позовом.

Посилання позивача на невиконання адвокатом Жуком Ю.Б. договірних домовленостей щодо належного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 не є поважними причинами, які не дозволили позивачу звернутися до суду в межах встановленого строку.

Крім того, вжиті Кабінетом Міністрів України, на підставі постанови «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», карантинні заходи, на думку суду, не можна визнати непереборною обставиною для своєчасного оскарження спірних дій та постанов, оскільки не обмежують свободу пересування у разі дотримання певних заходів безпеки.

Отже, наведені причини не можна вважати такими, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду із цим позовом в межах строку, встановленого частиною другою статті 287 КАС України.

З врахуванням вищевикладеного, наведені позивачем у позовній заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду визнаються судом неповажними, оскільки не містять достатніх та належних обґрунтувань наявності поважних причин пропуску вказаного строку та доказів на їх підтвердження.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, за приписами частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270, 00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивачем заявлено позовні вимоги немайнового (про визнання протиправними дій відповідача та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження) та майнового (про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору) характеру.

Зважаючи на те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження носять немайновий характер, відтак повинні бути оплачені судовим збором у розмірі 1816,00 грн. (по 908,00 грн. за кожну вимогу).

У свою чергу, позовна вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 26.01.2021 ВП №32025224 у розмірі 3682,88 долари США,170,00 грн., 12,00 грн. повинна бути оплачена судовим збором у розмір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд додатково роз`яснює позивачу, що відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подання позову або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, до позовної заяви позивачем додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки доходами позивача є лише пенсія, якої вистачає лише для сплати комунальних платежів та забезпечення мінімального харчування, необхідного для підтримання життєдіяльності.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору до задоволення не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як передбачено частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відтак, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлений виключний перелік умов, за яким позивачу може бути відстрочено чи розстрочено сплату судового збору, зменшено або звільнено від його сплати. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням доступу до суду. Разом з тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2011 року у справі Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), відповідно до статей 132-133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З врахуванням наведених норм права, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 133 КАС України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України, частині першій статті 8 КАС України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною другою статті 8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З урахуванням вимог статті 133 КАС України суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

До матеріалів адміністративного позову позивачем не додано доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік), тому за таких обставин відсутні достатні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Відтак, без надання позивачем документальних доказів наявності законодавчих підстав для звільнення від сплати судового збору суд не має можливості задовольнити заявлене клопотання.

Таким чином, наведені у позовній заяві доводи позивача не є обґрунтованими та не свідчать про наявність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк слід усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом:

- подання заяви про поновлення строку звернення до суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази поважності причин його пропуску;

- сплати судового збору та подання до суду оригіналу платіжного документу за позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в розмірі 1816,00 грн. та за позовну вимогу про визнання протиправною та скасування постанови від 26.01.2021 ВП №32025224 у розмір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням норм частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 122,123,160,161, 169, 171, 248, 287 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя А.Я. Ксензюк