Справа № 329/555/21
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№329/555/21
ЄУН № 329/555/21
Провадження 2-а/329/15/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року смт Чернігівка Запорізької області

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

за участю секретаря Сивак В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції № 1 Бердянського районного відділу ГУНП в Запорізькій області Василенка Владислава Олександровича, Головного управління національної поліції в Запорізькій області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського ВП № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області Василенка В.О. про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, 07.06.2021 року постановою серії ЕАН №4317855/1390 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за тоноване вітрове скло в автомобілі.

Просить визнати дії ОСОБА_2 незаконними, позаяк він визначив ступінь тонування на око, без застосування будь-якого вимірювального пристрою та не ознайомив позивача з його правами, постанову серії ЕАН №4317855/1390 скасувати.

06.07.2021р. позивач уточнив позовні вимоги, та, окрім вже заявлених, просив стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань ВП №1 на його користь сплачений судовий збір.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Поліцейський відділення поліції № 1 Бердянського районного відділу ГУНП в Запорізькій області Василенко В.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, подав письмові пояснення, згідно яких позивача було повідомлено про причину зупинки, однак він від спілкування та ознайомлення зі своїми правами, обов`язками та матеріалами справи відмовився. Вказав, що водій повинен мати сертифікат відповідності нормам тонування, який визначає ступінь світлового пропускання згідно ГОСТУ-5727-88, однак водій такого сертифікату не мав і не надав.

Представник Головного управління національної поліції в Запорізькій області заявою просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись, по-перше, на неналежність цього відповідача; по-друге, посилаючись на те, що водій повинен мати при собі сертифікат відповідності норм тонування, який визначає ступінь світлового пропускання, згідно ГОСТ 5727-88, якого не мав і не пред`являв, а на лобовому склі не нанесено маркування щодо відповідності тонування.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4317855/1390 від 07 червня 2021 року, позивач ОСОБА_1 07.06.2021 о 15-34 годині по вул. Соборній в смт. Чернігівка керував автомобілем ВАЗ 210990 реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого нанесено покриття, яке обмежує оглядовість водія та зменшує його прозорість, чим порушив п.31.4.7 ПДР України.

Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн (а.с.7).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.7 ПДР України абороняється експлуатація транспортних засобів при наявності встановлення на скло додаткових предметів або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість, а також є примітка в якій оговорена допустимість прикріплення кольорової або світлопропускної плівки у вигляді смужки, розташованої у верхній частині вітрового скла. У примітки також прописана допустимість застосування тонування скла, що відповідає вимогам ГОСТ 5727-88, крім дзеркального тонування. Для автобусів допускається використання занавісок на бокових вікнах.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вимоги відносно тонування автомобільного скла приписані в ГОСТ 5727-88. Зокрема, в розділі 2.2.7.8 визначено, що ступінь світло пропускання повинна бути не нижче 75% для вітрового скла та не нижче 70% для інших.

Відповідно до наказу МВС України «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобі під час їх експлуатації» № 534 від 13.10.2008 року за результатами перевірки складається акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ. А у разі наявних на те підстав складається протокол про адміністративне правопорушення.

У примітці п. 31.4.7 «В» також зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосування тонованого скла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Згідно ГОСТ 5727-88 світлопропускна здатність лобового скла авто не менше 75%, бокових - не менше 70%, задніх - обмежень немає. Перевірка світлопропускаємості повинна здійснюватись спеціальним приладом вимірювачем світлопропускання скла. Цей прилад підлягає щорічній повірці (сертифікації), під час перевірки співробітник повинен дотримуватись погодних умов, заборонено проводити перевірку в туман, морозну погоду, а також в снігопад. Перевірка проводиться тільки при таких умовах: - температура повітря +20 градусів за Цельсієм +-5%; - вологість повітря 40 - 80%; - під час перевірки пристрій повинен підключатися до ДБЖ.

В суду відсутній вимірювач світлопропускання скла, тому клопотання про огляд автомобіля позивача, подане Головним управлінням національної поліції в Запорізькій області, слід залишити без задоволення.

Позивач зазначає, що перевірка тонування скла його автомобіля визначалася поліцейським на око, тобто без застосування спеціальних вимірювальних приладів, які визначають пропускну здатність лобового скла транспортного засобу.

Відповідачем в свою чергу в обґрунтування та доведеності провини позивача зазначив те, що позивач повинен мати сертифікат відповідності нормам тонування, який визначає ступінь світлового пропускання згідно ГОСТУ-5727-88, однак такого сертифікату не мав і не пред`явив.

Згідно п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Таким чином, сертифікату відповідності, на який посилаються відповідачі, позивач при собі мати не повинен. Твердження позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 виміряв ступінь пропускання світла на око, відповідачами не спростовуються.

Отже, відповідач визначив ступінь тонування скла автомобіля позивача, без застосування спеціальних вимірювальних приладів; акт перевірки технічного стану транспортного засобу не складався, та його копія позивачу не видавалась.

Доводи відповідача на відсутність на вітровому склі автомобіля позивача будь яких маркувань, які свідчать про відповідність скла вимогам ДСТУ також не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці підстави не передбачені вимогами ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Відповідачем не надано до суду взагалі будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, що не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що відповідачі, заперечуючи проти позову, не надали будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено.

Факт вчинення порушення ПДР позивач не визнає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, не доведений.

Щодо посилань на те, що належним відповідачем за позовом має бути поліцейського відділення поліції № 1 Бердянського районного відділу ГУНП в Запорізькій області Василенко В.О. як службова особа, яка безпосередньо винесла оскаржувану постанову, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху передбачених ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 126 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Аналогічний правовий висновок та аналіз правових норм міститься в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019р.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вказане, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, враховуючи те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог доказів щодо правомірності винесення поліцейським по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП оскаржуваної постанови надано не було, як і не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою для скасування постанови поліцейського.

Позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій поліцейського Василенка В.О. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягають задоволенню, оскільки стаття 288 КУпАП передбачає право і порядок оскарження саме постанови по справі про адміністративне правопорушення, а не дій інспектора.

Судові витрати розподілити згідно положень ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-10, ч.1 ст.139, ч.4 ст.229, 242-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції № 1 Бердянського районного відділу ГУНП в Запорізькій області Василенка Владислава Олександровича, Головного управління національної поліції в Запорізькій області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАН 4317855/1390 від 07.06.2021р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Запорізькій області вул. Матросова, 29, Запоріжжя, Запорізька область, 69000, КОД , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк.

Суддя Д.О. Покопцева