Справа № 560/5674/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5674/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

07 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представниці позивача: Зозулі В.П.,

представника відповідача: Мєлєкєсцева О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2020 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Головного управління ДПС у Хмельницькій області з ОСОБА_1 матеріальної шкоди, заподіяної несвоєчасною виплатою заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати в сумі 156888,90 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що судом першої інстанції не враховано, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду набрала законної сили 01.12.2016, а Кам`янець-Подільська ОДПІ зверталася з листами про збільшення видатків (кошторису) до ГУ ДФС у Хмельницькій області у лютому 2017 року, що свідчить про неналежне виконання службових обов`язків ОСОБА_1 . Крім того, апелянт стверджує, що невиконання Кам`янець-Подільською ОДПІ рішення суду у справі №822/1537/16, яке набрало законної сили 01.12.2016, внаслідок протиправних дій відповідача призвело до нанесення матеріальних збитків Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області на суму 156 888,90 грн.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представниця позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі №822/1537/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року, зобов`язано Кам`янець-Подільську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 рік включно. Вказані судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 16.04.2019 року.

Присуджена сума індексації заробітної плати в розмірі 9360,12 грн. виплачена ОСОБА_2 . Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, як правонаступником Кам`янець- Подільської ОДПІ, 17.07.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням від 17.07.2019 року №1580.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року у справі №560/3045/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, а саме за період затримки розрахунку з 01.05.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 9153,78 грн.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року у справі №560/3045/19 Головне управління ДПС у Хмельницькій області нарахувало та виплатило ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року в сумі 9153,78 грн., в т.ч. утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 1647,68 грн та 137,31 грн військового збору.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі №560/2957/19 стягнуто з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 138 375,00 грн. (168,75 грн. х 820 робочих днів).

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі № 560/2957/19 Головне управління ДПС у Хмельницькій області нарахувало та виплатило ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 138 375,00 гри., в т.ч. утримано податок з доходів фізичних осіб та військового збору.

З метою встановлення винної особи у нанесенні матеріальної шкоди Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведено перевірку з окремих питань щодо причин порушення вимог ст.8 Закону України "Про державну службу", ст.ст. 2, 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" , ст.ст. 116, 117 КЗпП України та інших нормативно-правових актів Кам`янець-Подільською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Хмельницькій області при нарахуванні і виплаті індексації заробітної плати та середнього заробітку ОСОБА_2 .

Вказаною перевіркою встановлено недотримання вимог ст.116 КЗпП України, неналежне виконання покладених на управління основних завдань і функцій, передбачених Положенням, та ст.236 КАС України начальником Кам`янець-Подільського управління ГУ ДПС у Хмельницькй області ( ОСОБА_3 ), що призвело до завдання матеріальної шкоди у розмірі 156 888,90 грн.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 добровільно відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 156 888,90 грн позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Кам`янець-Подільська ОДПІ зверталася до Головного управління ДФС у Хмельницькій області з листами про збільшення кошторису на 2017 рік для виплати індексацій, однак протягом 2017-2018 років Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області додаткові кошти не виділялися, що спростовує твердження позивача про наявність вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації визначені Главою IX Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Згідно з ч.1 ст.80 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII) матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави.

Ч.2 ст.80 Закону №889-VIII передбачено, що Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до:

1) державного службовця, який заподіяв шкоду;

2) посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи.

Відповідно до ч.3 ст.80 Закону №889-VIII у разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

Таким чином, обов`язковими умовами настання матеріальної відповідальності працівника, в тому числі державного службовця, є:

1) пряма дійсна шкода;

2) протиправна поведінка працівника;

3) наявність вини працівника;

4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Згідно з ч.1 ст.81 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Ч.2 ст.81 Закону №889-VIII передбачено, що шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.81 Закону №889-VIII під час визначення розміру відшкодування враховуються майнове становище державного службовця, співвідношення розміру заподіяної шкоди до його заробітної плати, ризик виникнення шкоди, досвід державної служби, надані державному службовцю накази (розпорядження), а також інші обставини, у зв`язку з якими повне відшкодування державним службовцем шкоди буде необґрунтованим.

Порядок відшкодування шкоди, завданої державним службовцем, регулюється ст.82 Закону №889-VIII, яка передбачає, що для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі.

Пропозиція може бути внесена протягом трьох місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався чи мав дізнатися про обставини, що є підставою для пред`явлення вимоги, але не пізніше ніж через три роки з дня заподіяння шкоди.

Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про відшкодування шкоди в письмовій формі протягом двох тижнів з дня отримання пропозиції.

У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду.

З матеріалів справи встановлено, що з метою встановлення винної особи у нанесенні матеріальної шкоди Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведено перевірку, за наслідками якої складено акт №10/22-01-01-02-06 від 17.08.2020 (а.с.6-12).

Згідно з актом перевірки №10/22-01-01-02-06 від 17.08.2020 матеріальна шкода у розмірі 156 888,90 грн завдана внаслідок неналежного виконання службових обов`язків начальником Кам`янець-Подільського управління ГУ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ГУ ДПС у Хмельницькій області №256/22-01-01-02-11 від 02.09.2020 (а.с.61) ОСОБА_1 відповідно до ст.82 Закону №889-VIII запропоновано відшкодувати матеріальну шкоду, завдану ГУ ДПС у Хмельницькій області у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати колишньому працівнику Кам`янець-Подільської ОДПІ ОСОБА_2 , що призвело до виплати компенсацій за порушення строків виплати в розмірі 156888,90 грн.

Листом від №2343/22-01-60 15.09.2020 (а.с.62) відповідач відмовився відшкодувати матеріальну шкоду та зазначив про незгоду з висновками перевірки, що стало підставою для звернення ГУ ДПС у Хмельницькій області до суду з адміністративним позовом у даній справі.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем дотримано порядок відшкодування шкоди, передбачений ст.82 Закону №889-VIII.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посадах начальника Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (наказ Міністерства доходів і зборів України від 24.05.2013 №630-о), начальника Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області (наказ ГУ ДФС в області від 01.09.2015 №2751-о) та начальника Кам`янець-Подільського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області (наказ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 01.10.2018 №356-о).

Відповідно до п. 11 Положення про Кам`янець-Подільську ОДПІ Головного управління ДПС у Хмельницькій області, затвердженого наказом ДФС України від 25.04.2016 №365, начальник ОДПІ: очолює та здійснює керівництво ОДПІ, несе персональну відповідальність за організацію та результат її діяльності; організовує та забезпечує виконання в ОДПІ Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну, що належить до компетенції ДФС, наказів ДФС та ГУ ДФС, доручень Голови ДФС та начальника ГУ ДФС, їх перших заступників та заступників; дає обов`язкові для виконання державним службовцям та працівникам доручення.

Отже, ОСОБА_4 як начальник Кам`янець-Подільської ОДПІ несе персональну відповідальність за організацію та результат діяльності інспекції, а також організовує та забезпечує виконання в ОДПІ Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з актом перевірки №10/22-01-01-02-06 від 17.08.2020 та доводами апеляційної скарги матеріальною шкодою, завданою ГУ ДПС у Хмельницькій області, є грошові виплати, здійснені на виконання судових рішень на користь ОСОБА_2 (суми індексації, компенсації, середнього заробітку за несвоєчасну виплату). При цьому вказана шкода завдана у зв`язку з протиправною бездіяльністю ОСОБА_1 щодо виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Хмельницькій області надати суду в строк до 29 червня 2021 року наступні документи:

- копії проектів кошторисів Кам`янець-Подільської ОДПІ на 2013, 2014, 2015, 2016 роки з розрахунками фонду оплати праці на кожного працівника (в тому числі на ОСОБА_2 ), та затверджені у встановленому порядку Головним розпорядником бюджетних коштів кошториси на вказані роки;

- всі додаткові розрахунки на виплату індексації за вказаний період, що надсилались Головному розпоряднику бюджетних коштів, у випадку недостатності коштів;

- відомості про наявність фонду економії за період 2013-2016 років та характер виплат з цього фонду;

- довідку про перевірки Держпраці у 2013-2016 роках (якщо такі проводились) з питань своєчасності виплати заробітної плати та індексації, та копії складених актів.

На виконання вказаної ухвали суду Головне управління ДПС у Хмельницькій області повідомило про те, що територіальними органами Держпраці перевірки Кам`янець-Подільської ОДПІ з питань своєчасності виплати заробітної плати та індексації у 2013-2016 роках не проводилася.

При цьому позивач надав копії кошторисів Кам`янець-Подільської ОДПІ на 2013, 2014, 2015 та 2016 роки та додатки до них, зокрема, розрахунки по оплаті праці за КЕКВ 2111 - Заробітна плата, в яких не передбачено видатків на виплату індексації працівникам інспекції (а.с.150-227).

В той же час, розрахунки фонду оплати праці на кожного працівника (в тому числі на ОСОБА_2 ), а також докази про те, що у 2013-2016 роках Кам`янець-Подільській ОДПІ виділялися додаткові кошти на виплату індексації заробітної плати позивач не надав.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази про те, що за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 рік включно індексація заробітної плати в загальній сумі 9360,12 грн не виплачувалась ОСОБА_2 саме з вини ОСОБА_4 .

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що станом за грудень 2016 року працівникам Кам`янець-Подільської ОДПІ виплачена премія, яка не є обов`язковою виплатою, у загальній сумі 300217,08 грн. Натомість ОСОБА_4 не спрямував частину цих коштів на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі №822/1537/16, яке набрало законної сили 01.12.2016 року, що призвело до нарахування та стягнення на користь ОСОБА_2 компенсації та середнього заробітку за несвоєчасну виплату.

На підтвердження вказаних обставин позивач долучив до позовної заяви Витяг з розрахункової відомості нарахування премії в Кам`янець-Подільській ОДПІ ГУ ДПС у Хмельницькій області за грудень 2016 року (а.с.59-60), відповідно до якої в грудні 2016 року працівникам Кам`янець-Подільської ОДПІ виплачено премію на загальну суму 300217,08 грн.

Станом на грудень 2016 року діяло Типове положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затверджене Наказом Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 № 646 (далі - Типове положення).

Відповідно до п.7 Розділу І Типового положення фонд преміювання державного органу встановлюється в розмірі 20 відсотків загального фонду посадових окладів за рік та економії фонду оплати праці.

П.1 Розділу ІІ Типового положення передбачено, що порядок розрахунку та розподілу фонду преміювання в державному органі визначається у положенні про преміювання відповідного державного органу.

При цьому ані в обґрунтування позовної заяви, ані в обґрунтування апеляційної скарги позивач не зазначає про те, що фонд преміювання Кам`янець-Подільської ОДПІ в грудні 2016 року був сформований з порушенням положень чинного законодавства, а також не надає доказів про те, що частина коштів з фонду преміювання підлягала спрямуванню на виконання рішення у справі №822/1537/16.

Крім того, на виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області не надало відомості про наявність фонду економії за період у 2016 році та характер виплат з цього фонду.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Зважаючи на вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що самий лише факт виплати премії працівникам Кам`янець-Подільської ОДПІ не підтверджує, той факт, що в грудні 2016 року ОСОБА_1 мав можливість виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі №822/1537/16 та виплатити ОСОБА_2 присуджену суму індексації.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до листа від 07.02.2017 №1426/8/22-09-05-31 (а.с.78) ОСОБА_1 звертався до відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДФС у Хмельницькій області з проханням додатково врахувати при формуванні кошторису на утримання інспекції на 2017 рік та профінансувати видатки по КЕКВ 2111 "Заробітна плата" - 488246,11 грн для примусового виконання судових рішень про зобов`язання Кам`янець-Подільської ОДПІ провести нарахування та виплату індексації заробітної плати звільненим працівникам та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати.

Отже, на момент формування кошторису на 2017 рік відповідач повідомив ГУ ДФС у Хмельницькій області про необхідність виділення додаткових коштів на виплату заборгованості за судовими рішеннями, які набрали законної сили.

При цьому позивач не заперечує, що станом на початок січня 2017 року заборгованість Кам`янець-Подільської ОДПІ за судовими рішеннями складала 488246,11 грн, що також спростовує доводи позивача про те, що відповідач мав можливість виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі №822/1537/16 в грудні 2016 року.

Листом від 22.02.2017 №2151/8/22-09-05-31 (а.с.79) ОСОБА_1 , зокрема, зазначив про необхідність виконання наближення по КЕКВ 2111 "Заробітна плата" на березень 2017 року +376000 для розрахунків зі звільненими працівниками по скороченню штатів в 2016 році згідно з постановами Хмельницького окружного адміністративного суду про зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 по 31.03.2016.

Відповідно до листа від 22.05.2017 №3690/8/22-09405-31 (а.с.80) ОСОБА_1 повідомив заступника начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області В.П. Семенюка про те, що загальна сума позовних вимог згідно за судовими рішеннями за позовами 17 колишніх працівників Кам`янець-Подільської ОДПІ складає 488 246,11 грн, однак у зв`язку з відсутністю відповідних кошторисних призначень Кам`янець-Подільська ОДПІ не має можливості сплатити вказану суму. У зв`язку з цим відповідач просив додатково виділити кошти та профінансувати видатки по КЕКВ 2111 "Заробітна плата" в сумі 488 246,11 грн.

Згідно з письмовими поясненнями від 29.06.2021 (а.с.148-149) на виконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 позивач повідомив про те, що протягом 2017-2018 років Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області додаткові кошти не виділялися.

Отже, оскільки відповідач не надав доказів про те, що у період з 01.05.2016 року по 17.07.2019 року кошториси Кам`янець-Подільської ОДПІ передбачали видатки на погашення заборгованості за судовими рішеннями про зобов`язання виплатити індексацію заробітної плати, або що на підставі листів відповідача Кам`янець-Подільській ОДПІ виділялися додаткові кошти на такі видатки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів наявність вини ОСОБА_1 у невиплаті ОСОБА_2 індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 та виконанні судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі №822/1537/16, що виключає можливість стягнення з нього матеріальної шкоди.

З урахуванням встановлених у справі обставин та наявних в матеріалах справи доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відстуність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 липня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.