Справа № 380/2823/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року справа №380/2823/21

зал судових засідань № 10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Демчини В.Ю.,

за участю:

представника позивача Пащинської А.О.,

представника відповідача Саган Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахім» до Галицької митниці Держмитслужби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахім» (місцезнаходження: 79022, м.Львів, вул.Городоцька, 174, офіс 21, 6) звернулося до суду з позовом до Галицької митниці Держмитслужби (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ), в якому просить суд:

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01623;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2020/900009/2 від 05.11.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що коригування відповідачем митної вартості товару, придбаного ТОВ «Ахім», призвело до збільшення митної вартості цього товару та відповідно до збільшення митних платежів. При цьому позивач вважає, що приймаючи оскаржувані рішення відповідач повинен був вказати, які саме складові митної вартості є непідтвердженими та чому із поданих позивачем документів неможливо встановити такі складові, а також які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ухвалою від 09.03.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 24.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву проти позову або заяви про визнання позову та роз`яснено наслідки такого неподання.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов. Зі змісту вказаного відзиву видно, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару позивачем надано документи, що містять розбіжності, тому відповідач запропонував надати декларанту додаткові документи, однак жодних документів декларант не надав. Відтак відповідач, не змігши визначити вартість товару на базі ціни, встановленої експортером у зв`язку з відсутністю документального підтвердження всіх складових, послідовно розглянувши можливість застосування методів визначення митної вартості, визначив вартість товару на базі загального рівня цін на подібний товар.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій наведено спростування щодо відсутності печатки та оригіналів підписів відправника та перевізника у міжнародній ТТН, щодо відсутності в інвойсі інформації про оплату товару, щодо відсутності передоплати.

Представник позивача також подала до суду додаткові пояснення в частині, що стосується спростування твердження відповідача про відсутність договірних відносин з третьою стороною, а також того, що між позивачем, DTA Broker S 200 та продавцем не укладався договір.

Інші заяви по суті справи сторони не надавали.

Від Галицької митниці Держмитслужби надійшло клопотання, у якому відповідач просить розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою від 16.04.2021 суд перейшов з спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.07.2021 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Фірмою Beijing Fengshi International Trade Со/Ltd (КНР) (продавець) та ТОВ «Ахім» (покупець) укладено контракт № 08/09-15087 від 08.09.2020 з умовами поставки - СРТ Львів.

Невід`ємною частиною контракту № 08/09-15087 від 08.09.2020 є додаток 1 від 08.09.2020 про викладення п.3.1 контракту в редакції, що покупець оплачує товар після розмитнення.

Невід`ємною частиною контракту № 08/09-15087 від 08.09.2020 є додаток 2 від 08.09.2020 про викладення пункту 3.1. контракту в редакції, що продавець визначив, що відправником та відповідальною особою на території Республіка Польща (транзитний склад) є DTA Broker Sp.z o.o і має право підписувати документи.

Відповідно до рахуну-фактури(інвойс) (Commercial invoice) №008 від 08.10.2020 продавцем було поставлено Товар покупцю.

Транзитний склад знаходиться на території Республіки Польща.

Перевезення товару здійснювала фірма SG TRANSPORTE SP Z.о.о (місцезнаходження: 05-007 Warszawa.ul.Trakt Brzeski 54а).

05.11.2020 ТОВ «Ахім» подало ВМД № UA209170/2020/083389 та отримало вимогу від 05.11.2020 про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, в якій запропоновано ТОВ «Ахім» надати: -якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На цю вимогу ТОВ «Ахім» документів не надало.

05.11.2020 Галицька митниця Держмитслужби винесла рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №UA209000/2020/900009.

Підставою для коригування митної вартості відповідачем зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій ст. 53 МКУ.

В цьому рішенні зазначено, що відповідно до п. 4.1 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності підтверджуючих документів усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості; під час розгляду документів було встановлено, що відповідно до п.3.1. зовнішньоекономічного контакту покупець здійснює оплату вартості окремої партії товару у відповідності з умовами оплати, зазначеними у рахунку-фактурі (інвойсі) . Однак, в товаросупровідних документах, а саме інвойсі, пакувальному листі від 08.10.2020 року № 008 відсутня інформація щодо умов оплати товарів. Також в п. 7 зовнішньоекономічного контракту від 08.09.2020 року вказано про можливість здійснення покупцем попередньої оплати. Проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митному органі інформації про рівень цін сировинних матеріалів, які входять до складу товарів та встановлено, що митна вартість одного кілограму тканини складає від 3.5 доларів США, а митна вартість одного кілограму готового виробу заявленого декларантом становить від 0,54 дол.США до 3,5 дол США. Таким чином вартість товару є нижчою ніж прямі витрати на його виробництво (…). неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості , а саме методу 2 а ( ст. 59 МКУ), методу 2 б (ст. 60 МКУ),методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ)з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2 ґ (ст.64 МКУ).

У картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01623 ТОВ «Ахім» повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску)товарів з таких причин: неможливість завершення митного оформлення по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43,44 ЕМД ( у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості, ст.54 п.6, ст.55 МКУ, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів та застосування митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 №651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» інформація щодо причин прийняття рішення про коригування митної вартості, зазначена в рішенні митної вартості від 05.11.2020 UA209000/2020/900009/2/.

06.11.2020 ТОВ «Ахім» подало нову ВМД № UA209170/2020/083389, за результатами оформлення якої відповідач випустив товар у вільний обіг під фінансові гарантії.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49,50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу(частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до ч. 1ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2ст. 57 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(ч. 3ст. 57 Митного кодексу України).

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6ст. 57 Митного кодексу України).

Частиною 1 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей , що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постановах: по справі № 21-127а15 від 31.03.2015, по справі №815/4477/15 від 21 січня 2020 року, по справі №813/1350/14 від 14 січня 2020 року, по справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року, по справі №804/2957/17 від 12 грудня 2019 року, по справі №814/2602/15 від 14 листопада 2019 року та інших.

Як видно з матеріалів справи, позивач надав відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Суд встановив, що відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах містяться розбіжності, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості, однак, суд не погоджується з такими висновками митного органу, з огляду на таке.

Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, суд зазначає таке.

Щодо встановленого відповідачем про відсутність печатки та оригіналів підписів відправника та перевізника у графі CMR б/н від 28.10.20 в графах 22, 23, 24. Зазначене, на думку відповідача, суперечить вимогам Закону України «Про приєднання України до конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V (далі Закон №57-V).

Автотранспортна накладна (CMR) - це товарно-транспортна накладна особливої, міжнародної форми, використання якої під час міжнародних вантажних перевезень передбачено Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956. Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» Україна приєдналась до вказаної Конвенції.

Статтею 4 Конвенції передбачено, що Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником (ст. 5 Конвенції).

Згідно з ч. 1 ст.58-1 Конвенції, суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.

У контексті зазначеного суд зауважує, що товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч. 2 от. 53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів.

З аналізу норм МК України вбачається, що CMR може бути джерелом відомостей про країну походження товару (ч. 9 ст. 43 МК України), про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (ч. 2 ст. 191 МК України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (ч. 2 ст. 221 МК України). Проте, приписами МК України не передбачено, що CMR є джерелом відомостей про митну вартість товарів.

Отже, покликання відповідача на відсутність печатки та оригіналів підписів відправника та перевізника у графі CMR б/н від 28.10.20 в графах 22, 23, 24, як на підставу заперечень є необґрунтованим.

Щодо того, що у CMR у гр. 1 «Відправник» зазначено підприємство «DTA Broker S 200» Przemsl- NORMA К Sp. Z.о.о., в жодному із товаросупровідних документів немає згадки щодо участі в угоді третьої сторони, то суд зазначає таке.

Як видно з CMR (а.с.76), то відправником товару зазначено DTA Broker S 200. Відповідач вважає, що DTA Broker S 200 не є стороною в контракті між позивачем та Фірмою Beijing Fengshi International Trade Со/Ltd (КНР) від 08.09.2020.

Водночас, як видно з матеріалів справи, невід`ємною частиною контракту № 08/09-15087 від 08.09.2020 є додаток 2 від 08.09.2020, відповідно до якого пункт 3.1. контракту викладено в редакції: «Продавець визначив, що відправником та відповідальною особою на території Республіка Польща (транзитний склад) є DTA Broker Sp.z o.o і має право підписувати документи».

Зазначене також підтверджується транзитною супровідною декларацією від 03.11.2020 (а.с.81) та доданим до неї списком товарів, що перебувають у режимі транзиту З цих же документів видно, що товар, що є предметом означеного контракту між позивачем та Фірмою Beijing Fengshi International Trade Со/Ltd (КНР) від 08.09.2020, у Республіці Польща знаходився у режимі транзиту.

Щодо аргументів відповідача щодо того, що в товаросупровідних документах, а саме: в Інвойсі/пакувальному листі від 08.10.2020 № 008 відсутня інформація щодо умов оплати товарів, тоді як відповідно до умов п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту № 08/09- 15087 від 08.09.2020 покупець здійснює оплату вартості окремої партії товару у відповідності з умовами оплати, зазначеними у рахунку-фактурі (інвойсі), то суд зазначає, що умови оплати товару не є ціноутворюючим фактором, відсутність цієї інформації в інвойсі не може свідчити про заниження митної вартості товару.

Інвойс виписується на виконання договору та є супровідним документом у комерційній практиці, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставляються покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і відомості про постачальника та одержувача. Крім того, чинним законодавством не передбачено, що інвойс повинен містити інформацію стосовно умов оплати товару.

У розмінні ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до якої первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю вимірювання господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, інвойс може бути первинним документом. Якщо має зазначені ознаки, в іншому разі інвойс є інформативним документом, у якому може бути зазначена інформація щодо оплати товару, але це не є обов`язком відповідального суб`єкта зазначати таку.

Щодо зазначенні відповідачем того, що у п. 7 контракту від 08.09.2020 року вказано про можливість здійснення покупцем попередньої оплати, проте платіжні документи не подавалися, то суд зазначає, що здійснення позивачем попередньої оплати можливе, однак не обов`язкове, відтак не може бути підставою для обгрунтованих сумнівів щодо митної вартості товару, а відтак для прийняття рішення про її коригування.

Оплата товару та умов її здійснення є одними із умов договору між суб`ктами господарювання; невиконання чи неналежне виконання цих умов є підставою для стягнення заборгованості та застосування господарської відповідальності до сторони яка їх порушила, проте такі не можуть впливати на заявлену митну вартість товару.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (Постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №803/49/16) строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару, рівно ж як і дотримання сторонами умов договору щодо порядку та способу оплати товару не впливає на визначення митної вартості товарів. Вказане узгоджується також із практикою Верховного суду, зокрема у справі № 804/16553/14.

Крім того, умови оплати товару були урегульовані Додатком 1 до контракту № 08/09-15087 від 08.09.2020 про викладення п.3.1 контракту в редакції: «Покупець оплачує товар після розмитнення».

Відповідач також аргументує прийняття оскаржуваних рішень тим, що ним проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митному органі інформації про рівень цін сировинних матеріалів, які входять до складу товарів та встановлено, що митна вартість одного кілограму тканини складає від 3,5 дол. США., а митна вартість одного кілограму готового виробу заявленого декларантом становить від 0,54 дол. США. до 3,5 дол. США. Таким чином вартість товару є нижчою ніж прямі витрати на його виробництво.

З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно з приписами пунктів 2, 4 ч.2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, надана відповідачем інформація щодо митної вартості товарів при здійсненні коригування митної вартості повинна бути повною, об`єктивною та ураховувати всі обставини щодо числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації з окремих митних декларацій, оскільки така інформація є неповною та необ`єктивною, тому що інформація не включає даних про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформації щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення. Такого висновку суд дійшов, застосовуючи правову позицію Верховного Суду (постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Галицькою Митницею Держмитслужби не надано належних доказів, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесено до декларації недостовірні чи неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що у свою чергу унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною контракту.

При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відтак, ураховуючи, що ТОВ «Ахім» до Галицької митниці Держмитслужби за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо безпідставності та неправомірності коригування відповідачем заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Ахім».

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Ахім» підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахім» (місцезнаходження: 79022, м.Львів, вул.Городоцька, 174, офіс 21, 6) до Галицької митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01623.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2020/900009/2 від 05.11.2020, винесене Галицькою митницею Державної митної служби України

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахім» (місцезнаходження: 79022, м.Львів, вул.Городоцька, 174, офіс 21, 6) з Галицької митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань судовий збір на суму 4609 (чотири тисячі шістсот дев`ять)грн.47коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.07.2021.

Суддя Лунь З.І.