Справа № 520/9854/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 липня 2021 року Справа № 520/9854/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКГІП: НОМЕР_1 ) штраф за порушення Закону України «Про рекламу» у розмірі 3 400, 00 грн. (три тисячі чотириста гривень) до державного бюджету України для зарахування надходжень за реквізитами: отримувач: Харківська міська ТГ, код отримувача 37874947. розрахунковий рахунок UА0020649, код бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 209.06.2021 року позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу - залишено без руху.

Надано позивачу термін п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: оригінал платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Представником позивача через канцелярію суду було надано оригінал платіжного доручення №298 від 16.06.2021 року про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу - залишено без руху, позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку.

15.07.2021 року позивачем надано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач зазначив, що до спірних правовідносин потрібно застосовувати попередню редакцію пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, а не поточну, адже вона встановлює менш сприятливе становище сторін в порівнянні з попередньою, а тому не має зворотної дії в часі. Окрім цього, рішеннями від 05.11.2019 року №353, №354 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на відповідача було покладено обов`язок щодо сплати штрафу, який по сьогоднішній день виконано не було. Тим самим, суб`єктом господарювання вчинюється триваюче правопорушення, яке полягає в несплаті штрафу за порушення законодавства про рекламу. Отже, зважаючи на те, що відповідно вищенаведених тверджень процесуальний строк не пропущено, адже через карантинні обмеження строки певного періоду було продовжено, Головне управління звертається з позовною заявою в межах строків звернення до суду та просить суд поновити Головному управлінню пропущений процесуальний строк для подачі адміністративного позову.

Дослідивши подану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.2 ст.122 КАС України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із абз.2 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно п.8 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що положеннями п.8 ч.4 ст.169 КАС України законодавцем врегульовано підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у ч.2 ст.122 КАС України.

При цьому, для застосування положень п.8 ч.4 ст.169 КАС України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Відтак, право на звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом про стягнення грошових коштів, який ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, може були реалізоване лише після закінчення строку, встановленого у абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.02.2019 року по справі №826/14908/18.

Враховуючи викладені положення КАС України, у позивача виникло право звернення до адміністративного суду із вимогою стягнення грошових коштів з відповідача, на підставі рішень від 05.11.2019 року №№353, 354 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу після закінчення шестимісячного строку.

Матеріали справи свідчать, що позивач із адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду звернувся шляхом подання позовної заяви до канцелярії суду 18.06.2021 року, про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Тобто, позивач звернувся з даним позовом поза межами встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку для звернення з позовом до адміністративного суду.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17, від 14.09.2020 року по справі №9901/203/20.

Відносно тверджень позивача, що ним не пропущено строки звернення до суду з огляду на положення минулої редакції Пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з адміністративним позовом в більш коротші строки, матеріали справи не містять. Також із матеріалів справи не вбачається, що неможливість подання позивачем адміністративного позову в більш коротші строки зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з положеннями ч.3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд застосовує саме чинну редакцію пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд прийшов до висновку про необгрунтованість посилань позивача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 по справі № 175/3995/17-ц з наступних підстав.

Так, Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив «Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом. Таким чином, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається».

Отже, Верховний Суд у справі № 175/3995/17-ц розглядав питання триваючого правопорушення допущенного суб`єктом владних повноважень.

Відтак, слід дійти висновку про те що правовідносини у вказаній справі та у даній справі є відмінними, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість зазначених доводів представника позивача.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, наведені у клопотанні представника позивача доводи про поновлення строку суд визнає неповажними, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову. Наведені факти не свідчать про поважність пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Підстави, вказані представником позивача у заяві, визнаються судом неповажними.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з положеннями ч.5, 6, 8 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 123, 169, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом Головного управління Держпродспоживслужби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу відмовити.

Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу - повернути позивачу.

Копію даної ухвали направити позивачу та повернути позивачу позовну заяву з додатком.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.