Справа № 520/7206/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

19 липня 2021 р. справа № 520/7206/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування в частині наказу , -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, поліцейський), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про визнання протиправним та скасування окремої частини індивідуального акту - наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 25.03.2021р. №227 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження до інспектора СРПП відділу поліції №3 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, за відсутності події вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом - Управління, терорган Національної поліції, ГУНП в Харківській області), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що подія скоєння дисциплінарного проступку мала місце. Наполягав, що обставини події проступку оцінені вірно, міра відповідальності обрана правильно, процедура накладення покарання дотримана, рішення про дисциплінарне стягнення прийнято уповноваженою особою.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав правову позицію, викладену в позовній заяві, та посилався на нестійкий мобільний зв`язок на місці здійснення реагування в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області.

Період відпустки з 29.06.2021р. по 16.07.2021р. зумовив розгляд справи по суті - 19.07.2021р.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позов та відповіді на відзив, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник проходить публічну службу в Національній поліції України з 07.11.2015 року, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.02.2021 року №50 о/с з 01.02.2021 року переміщений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області.

21.11.2020 року (тобто у вихідний день - суботу) заявник ніс службу у складі наряду (екіпажу) ГРПП "Лопань-41" (далі за текстом - Екіпаж). Несення служби заявником здійснювалось разом з поліцейським СРПП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 .

Вказаний Екіпаж був забезпечений планшетним пристроєм №00031102Е3F6FFВ7.

Усі перелічені вище обставини учасниками справи не заперечуються, підтверджуються приєднаними до справи копіями документів.

На виконання вимог ст.9 КАС України у цілях з`ясування об`єктивної істини у спорі суд витребував від Управління матеріали службового розслідування відносно позивача та посадові обов`язки заявника.

З копії наданих функціональних обов`язків заявника вбачається факт ознайомлення заявника із текстом названого документу 12.11.2020р.

Заперечення заявника з приводу дійсності цієї події не підтверджені ані належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, ані фактом подання заяви з приводу ймовірної (можливої) фальсифікації.

21.11.2020 р. о 16:14 Екіпажем на планшетний пристрій отримано (прийнято заявником) повідомлення громадянки ОСОБА_3 про домашнє насильство з адресою: АДРЕСА_1 , яке було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" №12983.

Ці обставини заявником та відповідачем не оспорюються.

За відомостями електронного рапорту про реєстрацію в журналі єдиного обліку Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області зареєстровано звернення ОСОБА_3 за фактом вчинення домашнього насильства (ЄО №12983 від 21.11.2020 о 16:21). Повідомлення про домашнє насильство було надіслано оператором на планшетний пристрій о 16:12. Відповідно до даних з системи ІПНП, 21.11.2020 о 16:14:52 інформацію за фактом звернення ОСОБА_3 , прийняв заявник. В подальшому, в системі ІПНП стоїть запис щодо дати та часу прибуття наряду поліції на вказану у зверненні адресу - 21.11.2020 о 17:09:10 (відмітку про прибуття проставив інспектор ГУНП "102" Чібісова); про виконання завдання Екіпажем, а саме "зібрання первинного матеріалу", запис було зроблено о 17:27 інспектором Шевченко А.С. , що було підтверджено о 17:41:50 інспектором ГУНП "102" Чібісовою.

Вказані обставини також підтверджено інформацією УОАЗОР ГУНП в Харківській області та ВП №3 ХРУП №3 ГУНП, зазначеною в листах - відповідях на адвокатські запити заявника від 20.04.2021р. №75аз/119/01/25-2021 та від 19.04.2021р. №5862.

Разом з тим, за відомостями електронного рапорту внесено записи роботи СОГ: виїзд - 16.15, прибуття - 16:20, закінчення - 16:25.

Поряд із цим, матеріалами справи підтверджено, що у громадянки ОСОБА_3 були відібрані письмові пояснення з приводу обставин правопорушення (події) та забезпечено збирання необхідних матеріалів перевірки, зокрема, складено 21.11.2020р. о 16:45 протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Крім того, відповідно до інформації з системи ІПНП, в час прибуття о 17:09 та виконання завдання о 17:41 Екіпаж знаходився на відстані 675,1 м від вказаної в заяві адреси.

Тобто, фактично внесені відомості до електронного рапорту не відповідають один одному. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження реального часу прибуття Екіпажу на місце події, у тому числі фото місця події, матеріали справи не містять.

09.12.2020р. начальником ДОАЗОР Національної поліції України складено доповідну записку №3279/25/14-2020 "Про стан реагування групами реагування патрульної поліції в Харківській області", в якій зазначено ряд фактів недоліків щодо стану оперативного реагування нарядами на повідомлення громадян та інші події, зокрема, про те, що поліцейські ГРПП вдаються до штучного покращення вказаних статистичних показників шляхом завчасного проставлення в логістичних пристроях відміток про прибуття на місце події та щодо невнесення поліцейськими до ІПНП фотозображення місця події.

Зазначену доповідну записку направлено до ГУНП в Харківській області до виконання.

29.12.2020р. за фактами, викладеними в зазначеній доповідній записки, начальником ГУНП в Харківській області видано наказ №2423 "Про призначення та проведення службового розслідування", строк якого продовжено наказом начальника ГУНП в Харківській області від 25.01.2021р. №154 "Про продовження строку проведення службового розслідування призначеного наказом ГУНП в Харківській області від 29.12.2020 №2423".

Відносно заявника була складена службова характеристика позитивного змісту.

19.02.2021р. заявником у межах службового розслідування були надані письмові пояснення стосовно неможливості закріпити фото з місця події за повідомленням ЄО №12983.

Також, 19.02.2021р. у межах службового розслідування були надані письмові пояснення ОСОБА_2 , з яким заявником здійснювалось несення служби 21.11.2020р., котрі за змістом та суттю ідентичні наданим поясненням заявника.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 26.02.2021р. (далі за текстом - Висновок).

У тексті Висновку Дисциплінарною комісією, зокрема, викладені судження про порушення заявником п.п. 1 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357.

Суд відзначає наявність неповноти цього Висновку у вигляді не зазначення в його описовій частині діянь з приводу реагування на повідомлення саме ОСОБА_3 , однак з огляду на установлені обставини саме даного спору, вказане не спричиняє виникнення жодного впливу на суть подальшого вирішення питання з приводу дисциплінарного покарання заявника.

У позовній заяві та відповіді на відзив представник позивача посилається про кваліфікування владним суб`єктом діяння заявника у якості дисциплінарного проступку з приводу не здійснення ним реагування та не прибуття на місце події при проставленні відповідної відмітки про реагування у інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України".

Проте, з огляду на матеріали службового розслідування та враховуючи обґрунтування відповідача, надані у відзиві на позов, суд вважає помилковими вказані судження представника позивача.

Так, суд вважає, що саме діяння з приводу проставлення відмітки про прибуття на місце події під час здійснення реагування на повідомлення про погрозу фізичною розправою за ЄО №12983 у складі наряду "Лопань-41" 21.11.2020р., без фактичного реагування на вказане повідомлення та не прибуття на місце події саме у зазначений час (час внесення в електронний рапорт відміток про виїзд, прибуття та закінчення реагування), було кваліфіковано Дисциплінарною комісією у якості дисциплінарного проступку, а саме: порушення заявником вимог п.п. 1 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, що також прямо визначено в оскаржуваному наказі.

Висновок містить пропозицію Дисциплінарної комісії з приводу застосування до заявника дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження.

25.03.2021р. начальником ГУНП в Харківській області з посиланням на Висновок було видано наказ №227 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області", яким, зокрема, на заявника накладено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Як з`ясовано судом, юридичною підставою для видання згаданого наказу суб`єктом владних повноважень обрані положення п.п. 1 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, а фактичною підставою послугувало судження про вчинення дисциплінарного проступку у вигляді проставлення відмітки про прибуття на місце події під час здійснення реагування на повідомлення про погрозу фізичною розправою за ЄО №12983 у складі наряду "Лопань-41" 21.11.2020р., без фактичного реагування на вказане повідомлення та не прибуття на місце події. Тобто, позивач фактично не прибув на місце події у вказаний час.

Не погодившись із правомірністю накладеного дисциплінарного покарання, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про Національну поліцію», а також Дисциплінарного статуту.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Як указано у ст.6 названого закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.1 ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.1 ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.3 ч.1 ст.18).

У силу дії спеціальної норми права - ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що заявник має вищу юридичну освіту.

Ця обставина у поєднанні з достатньо тривалим строком служби заявника в органах правопорядку (що безумовно спричиняє набуття практичного досвіду) взагалі унеможливлює будь-яке інше тлумачення змісту наведених норм закону, інакше ніж існування у поліцейського обов`язку реагувати на будь-який виклик людини.

Означений обов`язок поліцейського запроваджений законом і має виконуватись поліцейським незалежно від змісту посадової інструкції та безвідносно до факту доведення змісту посадової інструкції до відома конкретного поліцейського.

Як передбачено ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі забезпечує дотримання публічним службовцем закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій діяльності.

При цьому, у кореспонденції з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

Окремо суд зважає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Функціональними обов`язками заявника, затвердженими начальником ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області 19.04.2021р., також передбачено здійснення ним своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивної діяльності, спрямованої на запобігання вчинення правопорушень, співпрацю поліції та громадян.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорій "Гама" і "Дельта", необхідно: за наявності планшетного пристрою проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування.

Згідно з п. 5, п. 7 розділу ІХ вказаної Інструкції передбачено, що старший наряду поліції, який першим з`явився на місці події, зобов`язаний негайно поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про прибуття та візуальне обстеження місця події, а в міру з`ясування обставин додатково надавати інформацію про заходи, які здійснено для охорони місця події, стан здоров`я заявника (потерпілого) та/або інших людей, пошкодження об`єктів, майна всіх форм власності, заходи, ужиті для встановлення та затримання осіб, які вчинили правопорушення, кількість інших нарядів поліції, які прибули на виклик, та іншу інформацію, яка, на думку поліцейського, є важливою для припинення/розкриття правопорушення. За результатами виконання завдання старший наряду поліції повинен оформити результати реагування на правопорушення або подію в системі ІПНП, унісши до електронного рапорту корисну інформацію щодо осіб, речей, виконаних дій, а також фотозображення, що можуть сприяти в установленні осіб, які їх учинили, та/або вирішені інших службових завдань.

Отже, закон прямо покладає на поліцейського обов`язок з реагування як на кримінальні правопорушення або адміністративні правопорушення, так і на події, при цьому, перебуваючи у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, поліцейський за наявності планшетного пристрою зобов`язаний проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування, унісши до електронного рапорту корисну інформацію щодо осіб, речей, виконаних дій, а також фотозображення, що можуть сприяти в установленні осіб, які їх учинили, та/або вирішені інших службових завдань.

При цьому, рекомендований час прибуття наряду поліції на місце події з моменту призначення наряду для реагування на правопорушення або подію (з урахуванням середньої швидкості руху автомобіля 40 - 50 км/год) складає у сільській місцевості: до 20 хвилин - при перебуванні наряду в зоні оперативного реагування; до 40 хвилин - якщо залучено наряд з іншої дільниці (п.п. 2 п. 3 розділу ІХ вказаної Інструкції).

Положеннями п. 9 розділу ІХ вказаної Інструкції передбачено, що за відсутності (несправності) у наряду поліції планшетного пристрою, нестійкого рухомого (мобільного) зв`язку всі відмітки в системі ІПНП про призначення, прийняття, прибуття та виконання завдання, іншу необхідну інформацію за результатами реагування на правопорушення або події вносить диспетчер (оперативний черговий).

У відповіді на відзив представник позивача посилався на нестійкий мобільний зв`язок на місці здійснення реагування в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, у зв`язку з чим, відмітку про прибуття Екіпажу та підтвердження про виконання завдання Екіпажем, а саме "зібрання первинного матеріалу", проставлено інспектором ГУНП "102" Чібісовою, а тому, час прибуття та складання протоколу відрізняються, а також не відповідає дійсності відстань від вказаної в заяві адреси.

Проте, доказів вказаного матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять доказів некоректного функціонування планшетного пристрою, таких доводів заявник у тексті позову не наводив.

Отже, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області Ананьєв О.О., передав диспетчеру (оперативному черговому) недостовірні відомості щодо часу прибуття на місце події, адже внесені до електронного рапорту відмітки про прибуття на місце події та закінчення реагування не відповідають фактичним обставинам справи, з урахуванням вказаної в системі ІПНП відстані знаходження Екіпажу від місця події (675,1 м).

За визначенням ч.1 ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У силу ч.3 ст.1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч.2 ст.14 Статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

У спірних правовідносинах службове розслідування було призначено та проведено.

Недоліків в організації службового розслідування, а також нездоланних та непереборних дефектів у результатах службового розслідування судом під час вирішення спору не виявлено.

Ознак порушення прав та інтересів заявника у ході службового розслідування матеріали справи не містять.

Отже, викладені в оскаржуваному наказі судження про вчинення заявником дисциплінарного проступку у вигляді проставлення відмітки про прибуття на місце події під час здійснення реагування на повідомлення про погрозу фізичною розправою за ЄО №12983 у складі наряду "Лопань-41" 21.11.2020р., без фактичного реагування на вказане повідомлення та не прибуття на місце події, суд вважає юридично правильним та фактично підтвердженим.

Тобто, фактична підстава для видання згаданого наказу суб`єктом владних повноважень відповідає дійсним обставинам справи, а отже є обґрунтованою.

Разом з тим, обрані положення, які послугували для видання оскаржуваного наказу в частині застосування дисциплінарного стягнення до заявника, а саме: порушення заявником вимог п.п. 1 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, суд вважає юридично правильними та фактично підтвердженими, оскільки заявником за наявності планшетного пристрою не проставлено в системі ІПНП відповідні (ті, що фактично відповідають реальним подіям) відмітки про прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування.

Продовжуючи розгляд справи, суд відмічає, що за правилами ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У силу ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Таким чином, усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Окрім того, відповідно до ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Звідси слідує, що у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).

У тексті Висновку Дисциплінарною комісією достатньою мірою викладені судження з приводу ставлення заявника до служби у спосіб відтворення змісту службової характеристики.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст.20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч.3 ст.20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч.4 ст.20).

Оскарженим наказом до заявника був застосований захід дисциплінарного покарання у вигляді зауваження.

Дисциплінарне стягнення було накладено повноважною особою поліції - начальником Управління.

Застосований начальником Управління вид стягнення відповідає характеру проступку, обставинам, за яких він був вчинений, враховано особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував повно, діяння поліцейського кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення) з урахуванням п.3 розділу VI КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду).

Суддя О.В. Старосєльцева