Справа № 640/19944/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову до пред`явлення позовної заяви

19 липня 2021 року м. Київ № 640/19944/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи до пред`явлення позовної заяви

Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти

до Національного агентства з питань запобігання корупції

про зупинення дії припису,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (надалі - заявник), адреса: 02222, місто Київ, вулиця В. Винниченка, будинок 5 до Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі - відповідач), адреса: 01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 28, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення, а саме:

- зупинити дію припису Національного агентства з питань запобігання корупції (виданий в порядку пункту 53, частини 1, частини 6 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції») від 08 липня 2021 року, № 32-05/67/21 до ухвалення рішення суду по справі.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 12 липня 2021 року до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти надійшов припис Національного агентства з питань запобігання корупції (виданий в порядку пункту 53, частини 1, частини 6 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції») від 08 липня 2021 року, № 32-05/67/21 з вимогою забезпечення виконання вимог статті 27 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом усунення відносин прямого підпорядкування між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що в обґрунтування вимог припису Національне агентство з питань запобігання корупції посилається на те, що Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є органом державної влади, а керівник секретаріату ОСОБА_1 є посадовою особою державного органу та відповідно суб`єктом на якого поширюються вимоги статті 27 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обмеження спільної роботи близьких осіб. У висновку вказаного припису, уповноважені особи Національного агентства з питань запобігання корупції зазначило, що наявні відносини прямого підпорядкування між ОСОБА_1 (керівником секретаріату НАЗЯВО) та його дружиною ОСОБА_2 (провідним фахівцем відділу акредитації секретаріату НАЗЯВО).

За твердженнями заявника, такі дії та висновки Національного агентства з питань запобігання корупції є незаконними та протиправними, у зв`язку з чим заявник має намір заявити до суду позов до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування Припису Національного агентства з питань запобігання корупції (виданий в порядку пункту 53 частини 1, частини 6 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції») від 08 липня 2021 року, № 32-05/67/21, оскільки він був прийнятий необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його винесення.

В свою чергу, в обґрунтування наявності підстав для забезпечення позову в даному випадку, представник заявника зазначив, що оскаржуваний припис містить вимогу про забезпечення виконання вимог статті 27 Закону України про запобігання корупції» шляхом усунення прямого підпорядкування між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 . Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк.

Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування.

У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади.

За твердженнями заявника, зважаючи на те, що стаття 27 Закону України «Про запобігання корупції» не поширюється на визначених у приписі осіб, переведення на іншу посаду в порядку статті 32 КЗпП України або звільнення ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 в порядку пункту 4 частини 1 статті 41 КЗпП України будуть завідомо незаконними діями заявника та спричинить порушення їх трудових прав на працю та її вільний вибір, праці, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності та конституційну гарантію на захист від незаконного звільнення. В той же час, невиконання Припису потягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності голови Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти відповідно до статті 188-46 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання представника заявника, негативні наслідки при виконанні припису є не співрозмірними відносно незаконного та необґрунтованого переведення або звільнення працівників Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

За твердженнями представника заявника, зупинення дії припису Національного агентства з питань запобігання корупції призведе максимум до відтермінування виконання цього припису в часі.

Крім того, представник заявника звертає увагу, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 працюють в Національному агентстві із забезпечення якості вищої освіти з 2019 року, тому суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність негативних наслідків при виконанні припису Національного агентства з питань запобігання корупції та зупиненні дії припису й встановити їх співвідношення. Від забезпечення позову у цій справі буде залежати законність звільнення чи переведення працівників Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти залежно від остаточного рішення суду по цій справі.

Таким чином, з урахуванням викладених вище аргументів та обставин, представник заявника зазначив, що невжиття заходів із забезпечення позову унеможливить, або істотно ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Національне агентства із забезпечення якості вищої освіти має намір звернутися до суду.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даною заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви та просив суд задовольнити вказану заяву та зупинити дію припису відповідача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З аналізу поданої заявником заяви вбачається, що суть поданої заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Однак, у ході розгляду поданої заяви судом не було виявлено існування очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам саме заявника (Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти) до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, судом було встановлено, що заявник стверджує, що приписом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 липня 2021 року, № 32-05/67/21 порушуються права та інтереси безпосередньо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак відсутнє обґрунтування, яким чином даним приписом порушується права саме заявника, відновлення яких стане неможливим або ускладненим.

При цьому, суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та обов`язків.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що встановити наявність очевидних ознак протиправності припису дію якого хоче зупинити заявник, можливо тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

При цьому, наведені заявником в заяві доводи, на переконання суду, не підтверджують обставини явної протиправності оскаржуваної постанови.

Відтак, на переконання суду, заявником було не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування безпосередньо щодо нього очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди саме його правам, інтересам та обов`язкам до подачі позовної заяви до суду та ухвалення рішення у даній справі, а викладені у заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів саме заявника, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому на даній стадії, на підставі наданих позивачем доказів та наведених доводів, суд не вбачає за можливе застосувати заходи забезпечення з підстав очевидної протиправності припису Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 липня 2021 року, № 32-05/67/21.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею (суддями). Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова