Справа № 360/3698/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/3698/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просив суд:

- визнати противоправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані відпустки: щорічна основна оплачувана відпустка за 2016 рік у кількості 09 діб, щорічна основна оплачувана відпустка за 2017 рік у кількості 05 діб, щорічна основна оплачувана відпустка за 2018 рік у кількості 45 діб, та додаткові відпустки як учаснику бойових дій: за 2015 рік у кількості 14 діб, за 2017 рік у кількості 14 діб, за 2018 рік у кількості 14 діб;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 59 діб щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2016, 2017, 2018 роки та 42 діб додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017 та 2018 роки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 12.08.1995 проходив службу в органах внутрішніх справ України, зокрема, з жовтня 2014 року в СУ ГУМВС України у Луганській області, з 07.11.2015 року в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.09.2019 наказом №906 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) з 27.09.2019. Вислуга років на день звільнення позивача, а саме 27.09.2019 року у календарному обчисленні становить 24 роки 01 місяць 16 днів, в пільговому обчисленні 34 років 04 місяці 18 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 30 діб.

Від знайомих 06.05.2021 позивач отримав інформацію щодо можливих порушень прав зі сторони Головного управління Національної поліції в Луганській області, а саме не виплати при звільненні компенсації за всі невикористані відпустки за період служби.

Позивач 06.05.2021 звернувся з заявою до відповідача, на отримання інформації про всі невикористані відпустки з 2015 по 2020 рік, про здійснення відповідачем виплати позивачу компенсації за всі невикористані відпустки, і якщо компенсації не здійснені, виплатити їх позивачу.

Після отримання 26.05.2021 та вивчення листа відповідача від 26.05.2021 №2234/111/19-2021, було встановлено, що позивачем не використовувались наступні відпустки: щорічна основна оплачувана відпустка за 2016 рік у кількості 09 діб, щорічна основна оплачувана відпустка за 2017 рік у кількості 05 діб, щорічна основна оплачувана відпустка за 2018 рік у кількості 45 діб, та додаткові відпустки як учаснику бойових дій: за 2015 рік у кількості 14 діб, за 2017 рік у кількості 14 діб, за 2018 рік у кількості 14 діб.

У виплаті компенсації позивачу за вказані невикористані відпустки відповідачем було відмовлено.

Відповідач, компенсацію за невикористані дні щорічної чергової відпустки позивача при звільненні, невикористані у 2016, 2017, 2018 роках щорічні чергові відпустки у кількості 59 діб та за невикористані у 2015, 2017, 2018 роках щорічні чергові відпустки у кількості 42 діб, не виплатив.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо невиплати компенсації за невикористані у 2016, 2017, 2018 роках щорічні чергові відпустки у кількості 59 діб та за невикористані у 2015, 2017, 2018 роках щорічні чергові відпустки у кількості 42 діб, суперечать положенням Закону, порушують його права, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного.

За приписами пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).

Суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Отже служба в поліції є публічною службою.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення зі служби грошової компенсації за 59 діб щорічної оплачуваної відпустки за 2016, 2017, 2018 роки та 42 діб додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2017 та 2018 роки.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Як встановлено судом, позивач перебував саме на публічній службі.

Звільнення з публічної служби охоплює в себе не тільки процедуру безпосереднього звільнення, а й проведення розрахунку з приводу всіх належних сум особам, що проходили публічну службу, на час їх звільнення.

При цьому з матеріалів позовної заяви судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.09.2019 №906 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) з 27.09.2019.

В наказі чітко визначено, які саме компенсації належить виплатити позивачу при звільненні зі служби, та в ньому зазначено лише про виплату компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 30 діб.

Таким чином, з моменту ознайомлення позивача з даним наказом, йому стало відомо про те, що компенсація за невикористану в інші роки відпустку йому відповідач не здійснив. Отже, саме з цього часу у позивача розпочинається перебіг місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Однак, з даним позовом позивач звернувся до суду лише 15.07.2021 (штамп вхідної кореспонденції суду), майже через 2 роки після звільнення.

Таким чином, судом констатовано, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку звернення встановленого частиною п`ятою статтею 122 КАС України.

Згідно частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки судом встановлено, що позивачем подано позов після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, наявні всі підстави для залишення позову без руху зі встановленням позивачу строку для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення строку разом з належними, достовірними та допустимими доказами, якій б підтвердили поважність причин пропуску строку до суду у проміжку часу з дня, коли ОСОБА_1 ознайомився з наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.09.2019 №906 о/с про його звільнення зі служби в поліції з 27.09.2019 та по 15.07.2021 (день звернення до суду з даним позовом).

Попередити позивача, що в силу приписів частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 123, 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку разом з належними, достовірними та допустимими доказами, якій б підтвердили поважність причин пропуску строку до суду у проміжку часу з дня, коли ОСОБА_1 ознайомився з наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.09.2019 №906 о/с про його звільнення зі служби в поліції з 27.09.2019 та по 02.07.2021 (день звернення до суду з даним позовом).

У разі не виконання вимог ухвали суду, позовна заява підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяН.М. Басова