Справа № 160/1478/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року Справа № 160/1478/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина будівельна компанія" до відповідача-1: Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА), відповідача-2: Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдина будівельна компанія" з урахуванням позову, який 15.03.2021 року подано до суду на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2021 року, 01.02.2021 року (направлена засобами поштового зв`язку 26.01.2021 року) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА), відповідача-2: Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА), в якій просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що в оскаржуваній постанові про застосування адміністративно-господарський санкцій має зазначатися як суб`єкт правопорушення, на якого накладається штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, саме автомобільний перевізник - ТОВ "ЕСК". До того ж, позивач не був повідомлений відповідачем про дату та час розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно-господарських санкцій, не зважаючи на імперативні норми визначені Порядком №1567, що позбавило його законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.
14.05.2021 року від Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказана правова позиція вмотивована тим, що в ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить та використовується позивачем. Водій ОСОБА_1 , що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну ЧНБ№476271 від 21.10.2020. Після перевірки документів, які надав водій співробітнику Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було проведено ваговий контроль транспортного засобу та встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме: загальна маса транспортного засобу склала 42 100 кг при допустимій нормі 40 000 кг, що складає 5,25% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на одиночну вісь склало 12 400 кг при допустимій нормі 11 000кг. що складає 12,72% перевищення параметрів від нормативу. Зважаючи на зазначене посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагового та на законних підставах складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005494 від 21.10.2020, довідку № 050436 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.10.2020. Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку 1567. при-перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» було встановлено наступне, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу.
Згідно із пп.5 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879): дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та. залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № ЗО "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються, умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і. який дає право на. проїзд за таких умов.
Отже, згідно Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, абз. 1-4 п.4 передбачається наступне:
Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання*) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Пункт 25 Правил в свою чергу зазначає, що «Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб''.
Однак, ні під час здійснення перевірки, ні під час вирішення питання щодо притягнення до відповідальності документів, які б підтверджували право Позивача па рух дорогами загального користування з перевищенням нормативних вагових параметрів відповідачу надано не було.
При цьому, відповідно до положень п. 27 Порядку 1567, де зазначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, тобто Управління мало обґрунтоване право проводити розгляд справи без участі Позивача чи його представника.
Отже, відповідач-1 вважає, що обов`язок про направлення порушнику повідомлення про дату, час та місце розгляду справи Управлінням виконано в повному обсязі. Позивача завчасно було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.
Позивач, заперечуючи правильність визначення відповідачем-2 автомобільного перевізника під час здійснення перевезення вантажу, посилається на укладений між ТОВ «Єдина будівельна компанія» та TOB «ЕСК», договір оренди транспортного засобу №2/10 від 02.01.2020. Разом з тим, сам по собі договір лише засвідчує намір сторін, що його уклали, у розпорядженні та використовувані транспортного засобу. Докази того, що такий договір був дійсно спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, позивач не надав. Також, позивач не надав документів, які б підтверджували виконання умов договору (рахунків, доказів сплати орендної плати, тощо). Окремо, відповідач-1 звернув увагу суду, що тимчасовий реєстраційний талон називають у числі документів, необхідних платнику податків для підтвердження в податковому обліку «податкових» витрат з оренди, так як для формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у разі здійснення господарської операції з оренди автотранспорту платнику податків слід оформити тимчасовий реєстраційний талон, що підтверджує право використання орендованого транспортного засобу. Проте, позивач не надав жодного належного доказу отримання ним орендної плати за користування транспортними засобами.
Відповідно до абз.4 п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
За правилами п.6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379 (далі Інструкція № 379), якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ.
Наведені норми законодавства дають підстави вважати, що у разі передачі права користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі, па підставі договору оренди транспортного засобу, у межах господарських відносин, позивач або орендар повинні були звернутися до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів за оформленням і видачею тимчасового реєстраційного документа на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Відповідач вважає, що договір оренди транспортного засобу №2/10 від 02.01.2020, який укладено між ТОВ «Єдина будівельна компанія» та TOB «ЕСК» не є належним та допустимим доказом того, що транспортний засіб дійсно був переданий в оренду, оскільки відсутні тимчасовий реєстраційний талон та докази належного виконання умов договору. Отже, зазначене вище та надані відповідачем-1 письмові докази в повній мірі спростовують твердження позивача, на підтвердження яких не надано жодного належного доказу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) у строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву наданий не був.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 року, зазначена вище справа була розподілена та 02.02.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду позовної заяви та її копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України та вірним найменуванням відповідачів; засвідчених копій документів для суду та для вручення відповідачу та третім особам із проставленням на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки - "Копія" та у лівому нижньому куті документа - "Згідно з оригіналом".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина будівельна компанія" до відповідача-1: Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА), відповідача-2: Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: двох копій позовних заяв (в редакції на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2021 року) з відповідними додатками, які повинні бути засвідчені у відповідності до вимог ст. 94 КАС України з проставленням на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки - "Копія" та у лівому нижньому куті документа - "Згідно з оригіналом", які повинні бути направлені судом - відповідачу-1: Державній службі України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) та відповідачу-2: Придніпровському міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА).
У встановлений ухвалами суду від 08.02.2021 року та від 19.03.2021 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року прийнято до свого провадження дану позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду від 18.05.2021 року від ТОВ "Єдина будівельна компанія" надійшла заява про надання додаткових доказів та договір оренди транспортного засобу №2/10 від 02.01.2020р.; копії актів виконаних робіт, рахунки на оплату по договору оренди транспортних засобів №2/10 від 02.01.2020р.; банківські виписки за 2020 рік,2021 рік з оплати по договору оренди транспортних засобів №2/10 від 02.01.2020р.; журнал ордер по рахунку №36 за період з 01.01.2020р. по 02.06.2021р., картка рахунку по 36.1. Від начальника Криворізького регіонального управління Дніпровського РДРБ АТ «УКРСИББАНК» до суду 03.06.2021 року надійшла виписка по рахунку № НОМЕР_4 ТОВ «ЄДИНА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» за період з 22.12.2006 по 26.05.2021.
У період з 22.06.2021 року по 25.06.2021 року суддя Прудник С.В. перебував на лікарняному.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 21.10.2020 проводилась рейдова перевірка на 124 км а/д М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичи» транспортного засобу вантажного - спеціалізованого сідлового тягача марки DAF, модель XF460 FT, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричіпом марки KRONE модель SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить ТОВ "Єдина будівельна компанія".
Було проведено габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення круглих лісоматеріалів згідно з товарно-транспортною накладною серія ЧАВ№476271 від 21.10.2020р.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номер НОМЕР_7 з напівпричепом KRONE, державний номер НОМЕР_2 .
В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить та використовується позивачем. Водій ОСОБА_1 , що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну ЧНБ№476271 від 21.10.2020.
Після перевірки документів, які надав водій співробітнику Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було проведено ваговий контроль транспортного засобу та встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ГІДР України), а саме: загальна маса транспортного засобу склала 42 100 кг при допустимій нормі 40 000 кг, що складає 5,25% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на одиночну вісь склало 12 400 кг при допустимій нормі 11 000 кг, що складає 12,72% перевищення параметрів від нормативу.
Зважаючи на зазначене посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагового та на законних підставах складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005494 від 21.10.2020, Довідку № 050436 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.10.2020.
Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку 1567, при-перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» було встановлено наступне, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу.
У зв`язку з встановленням вищезазначеного порушення та виконуючи функції покладені на них державою посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було складено акт №256191 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.10.2020, який відповідно до п. 21 Порядку 1567, складається в одному примірнику. Водія зі змістом даного акту ознайомлено, що засвідчується його підписом у акті.
Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення, отже Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області направило акт № 256191 від 21.10.2020 до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки для розгляду справи.
В даному повідомленні також було зазначено про те, що у разі отримання цього повідомлення після вищезазначеної дати розгляду справи, то розгляд цієї справи відбудеться кожного наступного четверга (крім вихідних та святкових днів), але у відповідності до пункту 25 Порядку не пізніше двох місяців від дати складання акту.
Оскільки, представники позивача, ані у встановлений термін, ані у подальшому до Управління не з`явилися та не надали додаткових пояснень, заперечень, інформації, документів, то, 17.12.2020 року на виконання п. 27 Порядку 1567 в.о. начальника Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено розгляд акту та винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 226154, відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 грн., за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до п. 29 Порядку 1567, копія постанови № 226154 від 17.12.2020 була надіслана позивачу засобами поштового зв`язку.
Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1,2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно із цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. №1567 (далі - Порядок №1567) цей Порядок визначає, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Згідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Підстави та порядок отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень визначені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі Правила №30)
Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Відповідно до положень статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» Кабінет Міністрів України постановою від 27.06.2007 р. № 879 затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок № 879).
За змістом пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно із методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).
Згідно із вимогами п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Положеннями абз.15 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд враховує, що підставою для прийняття спірної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стали результати транспортного засобу вантажного - спеціалізованого сідлового тягача марки DAF, модель XF460 FT, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричіпом марки KRONE модель SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить ТОВ "Єдина будівельна компанія", проведеного 21.10.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки.
Як вже зазначено вище, після перевірки документів, які надав водій співробітнику Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було проведено ваговий контроль транспортного засобу та встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), а саме: загальна маса транспортного засобу склала 42 100 кг при допустимій нормі 40 000 кг, що складає 5,25% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на одиночну вісь склало 12 400 кг при допустимій нормі 11 000 кг, що складає 12,72% перевищення параметрів від нормативу.
Зважаючи на зазначене посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагового та на законних підставах складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005494 від 21.10.2020, довідку № 050436 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.10.2020.
Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку 1567, при-перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» було встановлено наступне, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу.
Разом з цим, Товариством не було надано жодного доказу на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває у його власності.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Вказані положення Закону є спеціальними для автомобільного перевізника та свідчать про неможливість у спірному випадку підтвердження правомірності дій перевізника документом про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів. Натомість, ці положення визначають обов`язок перевізника одержати відповідний дозвіл.
Не дотримання вказаних правил, відповідно до приписів абз.15 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є підставою для застосування до автомобільного перевізника штрафу, що складає 17 000 грн.
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності у позивача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Слід зазначити, законодавцем також передбачено критичну похибку в розмірі 2 % на одинарну вісь (пункт 22.5 Правил дорожнього руху).
Слід зазначити, що приписи ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містять ніяких застережень стосовно виду вантажу - подільного або неподільного, який перевозиться. Також санкція абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В постанові від 24.07.2019 року по справі №803/1540/16 Верховний Суд зауважив, якщо вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл. Відсутність такого дозволу є достатньою підставою для накладення на Товариство штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.
Діюче законодавство України чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Отже, відсутність у водія при перевезенні вантажів передбачених законодавством документів становить склад правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.
Суд відхиляє твердження позивача, що на момент вчинення правопорушення автомобільним перевізником є ТОВ «ЕСК», оскільки транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні вказаному підприємству, а тому позивач у спірних правовідносинах не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону N2344-III.
У розумінні вимог статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до абз.4 п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок №1388) за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
За правилами п.6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів (далі ТЗ), оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379 (далі Інструкція № 379), якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ.
Наведені норми законодавства дають підстави вважати, що у разі передачі право користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі, на підставі договору оренди транспортного засобу, у межах господарських відносин, позивач або орендар повинні були звернутися до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів за оформленням і видачею тимчасового реєстраційного документа на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 20 грудня 2018 року по справі №804/8740/16, де у п.30, зокрема, вказано:
«попри те, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції № 379 та пункту 16 Порядку № 1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, тобто як вважає позивач не містять імперативної вказівки на отримання такого документа, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом України «Про автомобільний транспорт».
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься договір оренди транспортного засобу №2/10 від 02.01.2020р.; копії актів виконаних робіт, рахунки на оплату по договору оренди транспортних засобів №2/10 від 02.01.2020р.; банківські виписки за 2020 рік,2021 рік з оплати по договору оренди транспортних засобів №2/10 від 02.01.2020р.; журнал ордер по рахунку №36 за період з 01.01.2020р. по 02.06.2021р., картка рахунку по 36.1., виписка по рахунку № НОМЕР_4 ТОВ «ЄДИНА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» за період з 22.12.2006 по 26.05.2021.
Разом з цим суд наголошує на тому, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).
При проведенні перевірки та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області не надавався відповідний договір оренди транспортного засобу та перелічені вище документи.
Окрім цього, Товариством не надано жодного доказу про його непричасність до подій, зафіксованих актом №256191 від 21.10.2020 року уповноваженими особами контролюючого органу.
З огляду на викладене, під час прийняття спірної постанови Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) не мало підстав для звільнення від відповідальності Товариства, яке є власником транспортного засобу, що перевірявся.
Наведене дає можливість суду дійти висновку, що наявність самого договору оренди може свідчити лише про намір його укладення.
Ураховуючи, що водій ОСОБА_1 підписав без зауважень як акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.10.2020 року №0005434, так і акт проведення перевірки №256191від 21.10.2020 року, суд дійшов висновку, що уповноважені посадові особи Укртрансбезпеки обґрунтовано склали матеріали перевірки відносно Товариства, як автомобільного перевізника вантажу.
Що стосується посилань позивача в обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу на порушення з боку відповідача п.п. 25-26 Порядку №1567, а саме не повідомлення ТОВ «Єдина будівельна компаня» про розгляд справи про порушення та справу про порушення та розгляд цієї справи без його участі, судом встановлено наступне.
Згідно п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до п. 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Згідно п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
В даному повідомленні також було зазначено про те, що у разі отримання цього повідомлення після вищезазначеної дати розгляду справи, то розгляд цієї справи відбудеться кожного наступного четверга (крім вихідних та святкових днів), але у відповідності до пункту 25 Порядку не пізніше двох місяців від дати складання акту.
Оскільки, представники позивача, ані у встановлений термін, ані у подальшому до Управління не з`явилися та не надали додаткових пояснень, заперечень, інформації, документів, то, 17.12.2020 року на виконання п. 27 Порядку 1567 в.о. начальника Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено розгляд акту та винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 226154, відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 грн., за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до п. 29 Порядку 1567, копія постанови № 226154 від 17.12.2020 була надіслана позивачу засобами поштового зв`язку.
Таким чином, вищевикладене спростовує доводи позивача про порушення порядку розгляду справи, оскільки відповідачем дотримано вимоги пунктів 26, 27 Порядку №1567, проте позивач на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджало розгляду справи за його відсутності.
Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно із його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ "Єдина будівельна компанія", оскільки матеріалами справи підтверджено факт перевищення допустимої ваги вантажного автомобіля за відсутності дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, а тому відповідачем правомірно винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 116154 від 17.12.2020 року у розмірі 17 000 грн. за порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-111.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина будівельна компанія" до відповідача-1: Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА), відповідача-2: Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (УКТРАНСБЕЗПЕКА) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу- відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник