Справа № 461/3688/21
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3688/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ГАБ № 127975 поліцейського ВРБ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України молодшого лейтенанта поліції Дуркота Павла Станіславовича по справі про адміністративне правопорушення від 17 квітня 2021 року, про вчинення мною передбаченого ст. 183 КУпАП адміністративного правопорушення за завідомо неправдивий виклик соціальних служб, зокрема - поліції, та накладення на мене. ОСОБА_1 , адміністративного стягнення штрафу в розмірі 3400 грн по даній справі та закрити цю справу.
Свої вимоги мотивує тим, що постановою серії ГАБ № 127975 по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 року, винесеною поліцейським ВРБ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України молодшим лейтенантом поліції Дуркот Павлом Станіславовичем, мене, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП - за завідомо неправдивий виклик соціальних служб, зокрема - поліції. Позивач зазначає, що конфліктна ситуація дійсно мала місце, а тому такий телефонний дзвінок не був безпідставним, а тим більше - неправдивим, а тому постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Просить позов задоволити.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 11.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 31.05.2021 року після відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач чи його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що постановою серії ГАБ № 127975 по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 року, винесеною поліцейським ВРБ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України молодшим лейтенантом поліції Дуркот Павлом Станіславовичем, мене, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП /а.с.11/.
Згідно оскаржуваної постанови «17.04.2021 року о 20 год 10 хв у м Львові по вул. Просвіти. 2 громадянка ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що конфлікт з вихователями Ліцей «Просвіта» Львівської міської ради, що не підтвердилось. Особа неодноразово здійснює виклики на 102 поліції, що не підтверджуються, вчинює конфлікти та провокації».
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує того факту що 17 квітня 2021 року близько 18 години я дійсно дзвонила на телефон 102 та повідомляла, що має місце конфлікт між мною та вихователями Центру підтримки дітей при ліцеї "Просвіта" Львівської міської ради». Однак, позивач наполягає на тому, що дійсно мав місце конфлікт із працівником (вихователем) Центру. Вважаючи, що такий спір за законом вправі вирішувати поліція, оскільки вона повинна припиняти будь-які неправомірні дії та захищати законні права громадян, позивач зателефонувала на телефон 102 та коротко повідомила про конфлікт, який виник.
У відповідності до вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.183 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).
Відповідно до ст.283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Згідно вимог ст.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.
Статтею ст.251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. Зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ч. 1, ч. 2ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, всупереч даним вимогам, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, відтак не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ст. 183 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення. В матеріалах справи, окрім самої постанови про адміністративне правопорушення, відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Окрім цього, постанова, яка міститься в матеріалах справи, є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Згідно п.3. ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відтак, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа - закриттю.
Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією /а.с.26/.
З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача.
Керуючись статтями 183, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КУпАП України, ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд
адміністративний позов задоволити.
Скасувати постанову серії ГАБ № 127975 від 17 квітня 2021 року поліцейського ВРБ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України молодшого лейтенанта поліції Дуркота Павла Станіславовича по справі про адміністративне правопорушення, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско