Справа № 380/8371/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року справа №380/8371/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Пенсійного фонду України (місцезнаходження: м.Київ, вул.Бастіонна, 9, ), в якому просить суд:

-«визнати протиправною відмову Пенсійного фонду України, яка у наданні інформації на запит позивач від 27.04.2021;

-зобов`язати Пенсійний фонд України негайно в порядку ч.1 ст.371, п.1 ч.1 ст.263 КАС України надати запитувану інформацію».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на її запит від 27.04.2021 про доступ до публічної інформації Пенсійний фонд України надіслав лист №2800-030102-8/20502 від 29.04.2021, у якому відмовив надати таку інформацію, обґрунтувавши це тим, що така є конфіденційною інформацією про фізичну особу. Вважає що така відповідь є протиправна та зазначає, що запитувана інформація не є конфіденційною, адже законом встановлена заборона віднесення її до такої. Також вказує на те, що відповідач відніс запитувану інформацію до конфіденційної без застосування трискладового тесту. Такими діями, на думку позивача, відповідач порушив його право на свободу вираження поглядів, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Ухвалою від 27.05.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 10.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

На виконання вказаної ухвали до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив Пенсійного фонду України. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що запитувана інформація про майновий стан осіб, наведених згідно переліку у запиті належить до конфіденційної інформації, що не підлягає поширенню. Вважає, що позивачем не наведено аргументів, яким чином поширення конфіденційної інформації про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці здійснюється в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також не наводиться яким чином зберігається баланс між правом на свободу думки і слова та конституційними гарантіями невтручання в особисте життя (матеріальний стан), принципами захисту репутації та не враховується чи може розголошення запитуваної інформації вплинути на незалежність судової влади та підірвати авторитет правосуддя в цілому. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією, визначеною законом. Інформація про довічне грошове утримання суддів у відставці не може відображати дані щодо пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб в цілому та свідчити про суспільний інтерес. Також, суми пенсій, інформація щодо виплачених сум пенсій конкретним пенсіонерам, зокрема, фінансування пенсій яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету не є інформацією, в розумінні частини п`ятої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що може бути наданою. Враховуючи зазначене, запитувана позивачем інформація є конфіденційною та не підлягає поширенню.

Суд встановив таке.

ОСОБА_1 27.04.2021 звернулася з запитом до Пенсійного фонду України в якому просить надати інформацію про розмір щомісячного довічного грошового утримання, яке отримали судді у відставці від дати, коли їм почали виплачувати таке утримання по грудень 2020 року (помісячно).

У листі від 29.04.2021 №2800-030102-8/20502 Пенсійний фонд України зазначив, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 30.10.1997 №5-зп, від 20.01.2012 №2-рп/2012, відомості про розмір щомісячного довічного грошового утримання, яке щомісяця отримували зазначені у інформаційному запиті судді у відставці, починаючи з дати призначення їм щомісячного довічного грошового утримання по 31.12.2020, є конфіденційно інформацією, а не публічною. Тому з огляду на положення частини другої статті 32 Конституції України, частини другої статті 14 закону України «Про захист персональних даних» поширення конфіденційної інформації та персональних даних про особу без її згоди або уповноваженою нею особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це потрібно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Позивач, не погодившись із такими діями суб`єкта владних повноважень, звернулася до суду із позовом за захистом порушеного права.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Стаття 32 Конституції України передбачає, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-ХІI, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 2657-ХІІ), Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VІ (далі - Закон №2939-VI).

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2657-ХІІ інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 20 Закону № 2657-ХІІ за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Статтею 21 Закону № 2657-ХІІ передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша). Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом (частина друга). Аналогічні положення за змістом містяться у частині першій статті 6 Закону №2939-VI визначено.

В рішеннях від 30.10.1997 №5-зп та від 20.01.2012 №2-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що відомості про майновий стан фізичної особи є конфіденційною інформацією, та що перелік даних про особу, які визначаються як конфіденційна інформація, не є вичерпним.

Враховуючи вище наведене, інформація про щомісячне довічне грошове утримання судді є конфіденційною інформацією, а відтак інформацією з обмеженим доступом.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону № 2939-VI інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Обмеження доступу, згідно з ч.2 ст. 6 Закону № 2939-VI, до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Згідно із запитом від 27.04.2021, позивач просила про отримання означеної інформації для дослідження питання витрат публічних коштів на довічне утримання судді у відставці які: (1) за результатом кваліфікаційного оцінювання не підтвердили відповідність займаній посаді, (2) ймовірно здійснюють «судочинство» у т.з. «Л/ДНР».

Як видно зі змісту оскарженої відмови, відповідач аргументував її тільки конфіденційністю запитуваної інформації, не давши оцінку наявності законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації передбачених ч.2 ст.6 Закону №2939-VI.

При цьому, у відповідності до положень ч.4 ст.6 Закону №2939-VI, саме до повноважень розпорядника інформації належить встановлення наявності чи відсутності підстав для обмеження у доступі до інформації.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні інформації не дослідив законодавчих підстав для обмеження у доступі до інформації, а тому не у повній мірі виконав свої повноваження.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що відмова Пенсійного фонду України, викладена у листі від 29.04.2021 №2800-030102-8/20502 не може вважатись обґрунтованою.

Враховуючи те, що відповідачем не було дотримано критеріїв правомірності, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, щодо неналежного розгляду запиту від 27.04.2021 про надання інформації, то такі дії не можуть вважатись правомірними.

Таким чином, оскільки відмова відповідача, викладена у листі від 29.04.2021 №2800-030102-8/20502 щодо надання інформації на запит від 27.04.2021 є протиправною, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо вимоги про зобов`язання надати запитувану інформацію, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви видно, що позивачка покликається на ч.2 ст.263 та ч.1 ст.371 КАС України.

Однак, зазначені норми стосуються особливостей розгляду справи про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію та порядку виконання рішення в означеній категорії справ.

Так як відповідачем було надано відповідь на запит, то бездіяльності в його діях не встановлено.

З огляду на це суд не вбачає підстав для застосування ч.1 ст.371 КАС України для негайного виконання рішення у цій справі.

Крім того, суд ураховує те, що оскільки обґрунтування обмеження доступу до інформації є повноваженням відповідача як розпорядника інформації, а таке обґрунтування відсутнє у відповіді на запит позивача, то для забезпечення дотримання балансу у системі розподілу влад, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути запит від 27.04.2021 з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.

Згідно зі змістом прохальної частини позовної заяви позивач також просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми видно, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач не навела аргументованих доводів та не надала доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, в зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому, дана позовна вимога позивача не підлягає задоволенню.

Щодо покликання відповідача у відзиві на норму п.3 ч.1 ст.240 КАС України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду , якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то суд зазначає, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду є відсутні, оскільки предметом позову у справі №380/1600/21 були дії щодо розгляду публічного запиту ОСОБА_1 про надання Пенсійним фондом України інформації від 12.01.2021, тоді як предметом спору у справі №380/8371/21 є дії щодо розгляду публічного запиту ОСОБА_1 про надання Пенсійним фондом України інформації від 29.04.2021.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 454,00 грн. підлягає стягненню з Пенсійний фонд України за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Пенсійного фонду України (місцезнаходження: м.Київ, вул.Бастіонна, 9, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Пенсійного фонду України, викладену у листі №2800-030102-8/20502 від 29.04.2021 щодо надання інформації ОСОБА_1 на запит від 27.04.2021.

Зобов`язати Пенсійний фонд України повторно розглянути публічний запит ОСОБА_1 про надання інформації від 27.04.2021.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Пенсійного фонду України (місцезнаходження: м.Київ, вул.Бастіонна, 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.