Справа № 420/1328/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1328/21
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 420/1328/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІАТРАНС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

У С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МІАТРАНС» (далі позивач, Товариство) звернулось до суду з позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 25.02.2020 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем без урахування усіх обставин, які мають значення для його винесення.

На думку відповідача, позивачем було зазначено у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2018 рік валовий дохід у розмірі 18 052 068,92 грн. в розрізі контрагента - ТОВ «ТІС-КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ», що не відповідає даним, відображеним у бухгалтерському обліку, в результаті чого установлено заниження Товариством доходу на суму, що складає 1 112 151,90 грн.

Позивач зауважує, що 08.10.2018 року TOB «МІАТРАНС» отримало Лист від ТОВ «НЬЮ СЄ ПРОЦЕСИНГ», у якому було викладено вимогу щодо погашення заборгованості за Договором № 13 від 01.02.2018 року, укладеним між цими підприємствами. Так, ТОВ «МІАТРАНС» було зобов`язане перерахувати грошові кошти на рахунок ТОВ «НЬЮ СЄ ПРОЦЕСИНГ» у розмірі 1 342 939,90 грн. до 31.10.2018 року.

У зв`язку з цим, Товариство звернулось до ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» з проханням щодо перерахування авансу за надання послуг по одному із укладених між сторонами договорів. Для погашення заборгованості перед ТОВ «НЬЮ СЄ ПРОЦЕСИНГ», 31.12.2018 року позивачем було отримано від ТОВ «ТІС-КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» аванс у розмірі 1 342 939,90 грн. за надання послуг на адресу вказаного контрагента у майбутньому, вартість, кількість та час надання яких сторонами станом на наведену дату не були оговорені. Фактично послуги за вказаним договором позивачем було надано ТОВ «ТІС-КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» у 2019 році.

Оскільки згідно до положень ст. 137 ПК України позивач відноситься до підприємств, для яких установлено річний звітний період, тобто баланс визначається станом на 31.12.2018 року, вказану суму Товариство не включило до складу доходів від надання послуг на адресу ТОВ «ТІС-КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» за перевіряємий період.

Окрім цього, позивач звертає увагу, що не визнаються доходами такі надходження від інших осіб, як сума авансу в рахунок оплати продукції (товарів, робіт, послуг), а тому згідно до положень ст. 134 ПК України зазначена сума не приймає участь у формуванні фінансового результату підприємства та не впливає на формування оподатковуваного прибутку підприємства. Тому контролюючий орган не мав права відносити суму авансу до оподатковуваних доходів Товариства за 2018 рік.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 26 квітня 2021 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ТОВ «МІАТРАНС» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 25.02.2020 року №.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник не зазначає, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги повністю дублює зміст відзиву на позовну заяву.(т.3 а.с.4-5)

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої та апеляційної інстанцій установлено, що відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області та наказу ГУ ДФС в Одеській області від 19.07.2019 року № 5739, контролюючим органом проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАТРАНС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, згідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт №278/15-32-05-01/36434707 від 04 листопада 2019 року, яким установлено порушення ТОВ «МІАТРАНС», зокрема, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток за 2018 рік, що підлягає сплаті в бюджет, на загальну суму 305 161 грн. (т.1 а.с.59-86)

На підставі вищевказаних висновків Акту перевірки, відповідачем 25 листопада 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 381 451,00 грн., з яких 305 161 грн. за податковими зобов`язаннями, 76 290 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). (т.1 а.с.10)

За результатами розгляду скарги, Державної податкової служби України прийнято рішення №5132/6/99-00-08-05-01-06 від 10.02.2020 року, яким скасовано податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2019 року в частині порушень по взаємовідносинах скаржника з ТОВ «ЮФК-Груп» та ТОВ «Гетрейд-Фірм», а в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишене без змін. (т.1 а.с.109-120)

25 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі Акту перевірки №278/15-32-05-01/36434707 від 04.11.2019 року, з урахуванням рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.02.2020 року вх. №552/8/15-32 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 250 234,00 грн., з яких 200 187 грн. за податковими зобов`язаннями, 50 047 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). (т.1 а.с.9, 121)

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог, з неправомірності дій податкового органу.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 цією ж статті установлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Таким чином, для правильного визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток платнику податків слід керуватись правилами бухгалтерського обліку.

Згідно із статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996-XIV), господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Підставою для формування бухгалтерського обліку та, відповідно, податкового обліку, є наявність у суб`єкта господарювання первинних документів, що засвідчують факт здійснення господарської операції.

Приписами статті 1 Закону №996-XIV передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 Закону №996-XIV установлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Зокрема, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 статті 1, пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстровано в міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі Положення №88).

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Положення №88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті документи, які складені за наслідком фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи, складені відповідно до вимог Закону №996-XIV та Положення №88.

Відповідно до пункту 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 року за N336/22868 (далі П(С)БО 1), доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

За приписами пунктів 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за N860/4153 (далі П(С)БО 15), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте, ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Не визнаються доходами такі надходження від інших осіб, зокрема, як сума авансу в рахунок оплати продукції (товарів, робіт, послуг).

Так, спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення Товариством приписів законодавства, про які зазначено у розділі «Висновок» Акту перевірки №278/15-32-05-01/36434707 від 04.11.2019 року, які обґрунтовані наступним.

Перевіркою установлено, що протягом 2018 року, за даними бухгалтерського обліку позивача складовими частинами доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, що включається до рядка І Декларації з податку на прибуток, були операції із надання послуг транспортних перевезень у контейнерах вантажним автомобільним транспортом замовника.

Загальна сума доходів за 2018 рік, що рахується за бухгалтерськими рахунками № 361 у кореспонденції рахунку № 70 складає 24 839 073,74 грн. (без урахування ПДВ 20 699 228,12 грн.).

Так, згідно із наданими первинними документами з`ясовано, що відповідно до Договорів №0218-1 піл 01.02 2018, № 0318-37 від 12.03.2018, № 0418-40 від 19.04.2018, № 0518-21 віл 08.05.2018, № ТКТ1018-25 від 01.09 2018, № 0518 від 01.10.2018, № 051218 від 05.12.2018 основним замовником у позивача послуг в 2018 році було TOB «ТІС - Контейнерний термінал». Загальна сума наданих послуг за даними бухгалтерського обліку (Дт 364 Кт 70) склала 18 052 068,92 грн. без ПДВ.

Перевіркою достовірності даних первинних документів, зокрема: актів виконаних робіт, накладних, виписок банку, рахунків та податкових накладних, сума наданих ТОВ «МІАТРАНС» послуг на адресу ТОВ «ТІС - Контейнерний термінал» склала 19 164 220,80 грн. без ПДВ. При визначенні фінансового результату за звітний період декларування 2018 рік (Дт 70 Кт 79) враховано обсяги наданих TOB «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» у розмірі 18 052 068,92 грн.

У відповідності до даних зазначених у рядку 1 Декларації з податку на прибуток, податковим органом виявлено розбіжності між даними перевірки та даними підприємства в частині визначення доходів від наданих послуг ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ», а саме:

- за даними бухгалтерського обліку, доходи від наданих послуг за 2018 рік складають 19 164 220,80 грн.

- за даними декларації (ряд. 1), дана сума доходів за 2018 рік складає 18 052 068,92 грн.

Розбіжності між даними бухгалтерського та податкового обліків за 2018 рік складають 1 112 151,90 грн.

Тобто, ураховуючи викладене вище, на думку контролюючого органу, Товариством невірно формувались доходи від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначені за правилами бухгалтерського обліку, що відображаються по ряд. І Декларації за 2018 рік., яке у свою чергу привело до їх заниження на суму 1 112 151,90 грн.

З огляду на матеріали справи, колегією суддів установлено, що згідно до Договору від 08.05.2018 року №0518-21 про надання послуг по організації внутрішньо технологічних перевезень вантажів, виконавець (ТОВ-МІАТРНАС) зобов`язується по завданню замовника (ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ») надати послуги, передбачені п.1.2 даного договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (п.1.2).

Виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуг по організації руху та здійсненню внутрішньо технологічного перевезення вантажів автомобілями, які перебувають у володінні замовника, при здійсненні внутрішньо технологічних перевезень вантажів клієнтів замовника на території морського терміналу замовника, здійснюваного в цілях виконання замовником вантажно-розвантажувальних операцій по відношенню до вантажів його клієнтів (п.1.2). (т.2 а.с.89-103)

На підтвердження реальності умов вказаного Договору позивачем до суду надано: картку рахунку 361, рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), табелі обліку використовування робочого часу. (т.2 а.с.105-112, 114-145)

Окрім цього, згідно до вищевказаному Договору від 08.05.2018 року №0518-21 позивачем до суду надано рахунок-фактуру №СФ-0000201 від 25.10.2018 року на послуги з перевезення вантажів на суму 1 342 939,90 грн., з яких ПДВ 223 823,32 грн. (т.2 а.с.104, 181)

Вказана сума була перерахована позивачу ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» відповідно до платіжних доручень №10005 від 25.10.2018 року на суму 300000,00 грн., №10010 від 26.10.2018 року на суму 300000,00 грн., №10042 від 29.10.2018 року на суму 300000,00 грн., №10059 від 30.10.2018 року на суму 300000,00 грн. та №10114 від 31.10.2018 року на суму 142 939,90 грн., що також підтверджується випискою по банківському рахунку та карткою рахунку 361 з контрагентом ТОВ «ТІС КТ» за договором №0518-21 (08.05.18) рах-фак №СФ-0000201 за 2018 рік. (т.2 а.с.113, 216-217, 243- 247)

На підставі вищевказаних платіжних доручень Товариством було сформовано та направлено на реєстрацію податкові накладні: №25 від 26.10.2018 року, №26 від 29.10.2018 року, №27 від 30.10.2018 року та №28 від 31.10.2018 року. (т.2 а.с.222-223, 226-227, 231-232, 237-238)

При цьому, як зазначено позивачем та жодним чином не спростовано відповідачем, ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» було перераховано позивачу 1 342 939,90 грн. в якості авансу за договором №0518-21 від 08.05.2018 року на підставі листа ТОВ «МІАТРАНС» від 10.10.2018 року №181010, в якому міститься прохання здійснити передоплату в рахунок майбутніх виконаних послуг у розмірі 1 342 939,90 грн. Разом з цим, зазначено, що погашення вказаної суми Товариство зобов`язуються врахувати в надані послуги в період з січня по грудень 2019 року. (т.2 а.с.180)

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 з контрагентом ТОВ «ТІС-КТ» за 2018 рік, станом на кінець періоду 2018 рік у позивача обліковується заборгованість перед ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» у розмірі 1 342 939,90 грн. (т.1 а.с.146)

В свою чергу позивачем вказано, що сума 1 342 939,90 грн. була необхідна у зв`язку із надходженням листа ТОВ «НЬЮ СЄ ПРОЦЕСИНГ» від 08.10.2018 року №08/10-18, у якому вимагається від Товариства погасити, зокрема, заборгованість у сумі 1 342 939,90 грн. не пізніше 31.10.2018 року, яка виникла на підставі договору №13 від 01.02.2018 року (т.2 а.с.169-179).

Відтак, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо того, що установлена контролюючим органом розбіжність у розмірі задекларованого та фактичного доходу ТОВ «МІАТРАНС» у 2018 році 1 112 151,90 грн. виникла внаслідок перерахування ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» попередньої оплати (авансу) у розмірі 1 342 939,90 грн. за послуги, які позивач зобов`язувався надати у майбутньому, тобто у 2019 році.

Колегія суддів з урахуванням наведених вище доказів уважає, що отримані позивачем від ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» грошові кошти є авансом, що безпосередньо пов`язане з виконанням Договору від 08.05.2018 року №0518-21 про надання послуг по організації внутрішньо технологічних перевезень вантажів, а тому в силу пункту 6 П(С)БО 15, не визнаються доходами.

Таким чином, отримання коштів Товариством в якості авансу у розмірі 1 342 939,90 грн. не спричинило отримання позивачем доходу у 2018 році, а тому у останнього не виникло обов`язку в частині оподаткування такого доходу та відповідно нарахування та сплати податку на прибуток.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що контролюючий орган безпідставно нарахував грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 250 234,00 грн. згідно із податковим повідомленням-рішенням від 25.02.2020 року №.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури та форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Частинами першою та другої статті 77 КАС України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, апеляційний суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Приписами частини першої статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

При викладених обставинах, податковий орган не довів суду належними та допустимими доказами факт отримання позивачем від ТОВ «ТІС - КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ» доходу у розмірі 1 342 939,90 грн., з яким пов`язане нарахування податкового зобов`язання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності спірного рішення податкового органу та як наслідок його скасування.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 420/1328/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІАТРАНС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA1015758, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 0,26 грн. (нуль гривень 26 копійок).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено і підписано суддями 16.07.2021 року.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.