Справа № 420/1872/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1872/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Галат В.І.,

за участю:

представника позивача - Гусельщикової М.А. (згідно ордеру),

представника відповідача - Хілініченко А.Х. (згідно витягу),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 лютого 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій позивач просить суд:

1. Визнати дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, щодо проведення службового розслідування призначеного наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України № 1976 від 25.09.2020 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» - протиправними;

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 741 від 22.12.2020 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», - щодо застосування до заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції;

4. Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.01.2021 по день поновлення на посаді.

Ухвалою від 15 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

24 лютого 2021 року до суду від представника позивача за вх. №9375/21 надійшла заява про усунення недоліків з позовною заявою (у 3-х примірниках), ордером серії ОД №665500 від 22.02.2021 року, договором про надання правової допомоги, доказами сплати судового зору та засвідченою копією наказу Департаменту патрульної поліції № 741 від 22.12.2020 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» з розпискою позивача про знайомлення з наказом 05.01.2021 року.

Ухвалою від 02 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№9375/21), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

19 квітня 2021 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача про проведення судового засідання, призначеного на 22 квітня 2021 року о 10.00 год., в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Одеської області відмовлено.

Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27 травня 2021 року суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та призначити справу №420/1872/21 до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що відповідачем призначено та проведено службове розслідування за наслідками якого складено висновок про неналежне виконання службових обов`язків позивачем. На підставі зазначеного висновку Департамент патрульної поліції прийняв спірний наказ, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Позивач вважає наказ та дії відповідача протиправними та звернувся до суду з позовною заявою, де зазначає, що висновок службового розслідування не відповідає вимогам Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, у ньому не встановлено наявності складу дисціплінарного проступку в діянні поліцейського, з приводу якого було призначено службове розслідування, ступінь вини кожної з осіб, вид і розмір заподіяної шкоди, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Вказує, що позивач не відмовлявся від надання пояснень, про що свідчить відсутність відповідного акта у матеріалах службового розслідування. Зазначає, що позивач фактично обов`язки начальника відділу не виконував, про що свідчить відсутність його підпису на наказі про тимчасове покладення обов`язків. Вказує, що у спірному наказі не зазначено в чому саме він порушим норми законодавства, оскільки висновок є поверховим та узагальненим. Крім того, наказ по особовому складу про звільнення позивача йому оголошено не було, а з дня ознайомлення зі спірним наказом, позивач не займав посаду з якої його звільнено, а відтак й не було реалізовано.

06 квітня 2021 року від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву (вх.№17048/21) у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що в ході службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 не виконував посадові обов`язки заступника начальника щодо організації роботи відділу, вжиття заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду матеріалів ДТП, які надійшли на виконання відділу, не контролював своєчасність їх розгляду та прийняття рішень, не забезпечував діяльність відділу та не здійснював відповідний контроль. У ході службового розслідування комісією досліджено матеріали, які перебували на розгляді у співробітників, що були підлеглі позивачу, та виявлено чисельні порушення вимог законодавства підлеглих, що стались, у тому числі з підстав неналежного контролю й організації роботи відділу зі сторони керівництва, а саме: не вживались усі можливі заходи для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення та заходів щодо належного розгляду матеріалів ДТП; не здійснювалась передача матеріалів ДТП до відділу документального забезпечення. Вказує, що з початку 2020 рок станом на 10.11.2020 співробітниками відділу складено 1877 адміністративних матеріалів, проте, співробітники відділу жодного разу портативні відеореєстратори не отримували, що унеможливлює встановлення дійсності розгляду справ, дійсності виїзду на місце пригоди та порушення прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Зазначає, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення було враховано попередню поведінку позивача та його ставлення до служби.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

04.08.2020 старший інспектор з ОД ВМАЗ управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернувся до начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з рапортом (т.1 а.с.25) у якому просив дозволу на проведення несподіваної перевірки з метою контролю за належним виконанням службових обов`язків працівниками відділу розшуку та опрацюванням матеріалів ДТП.

05.08.2020 старший інспектор з ОД ВМАЗ управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернувся до начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з доповідною запискою (т.1 а.с.24) у якій зазначив, що на підставі рапорту старшого інспектора з ОД ВМАЗ капітана поліції ОСОБА_2 від 04.08.2020 щодо проведення несподіваної перевірки з метою контролю за належним виконанням службових обов`язків працівниками відділу розшуку та опрацюванням матеріалів ДТП зазначається, що виявлено ряд недоліків у роботі відділу, а також виявлено ряд недоліків що виразилися у неналежному контролі за підпорядкованим особовим складом та організацією роботи відділу з боку начальника відділу та його заступника майора поліції

ОСОБА_1 в.о. начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі-УПП в Одеській області ДПП) звернувся до начальника Департаменту патрульної поліції з доповідною запискою від 21.08.2020 (т. а.с.21-23) у якій зазначив про факт можливого порушення службової дисципліни окремими співробітниками відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків

Департамент патрульної поліції прийняв наказ від 25.09.2020 №1976 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» (т.1 а.с.18-19), відповідно до якого, з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими співробітниками відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди УПП в Одеській області ДПП, що було виявлено під час проведення раптової перевірки співробітниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, зокрема заступником начальника ВРОМ та ДТП УПП в Одеській області ДПП майором поліції ОСОБА_1 та наказано, окрім іншого, призначити службове розслідування; зазначено склад комісії, якій доручено провести службове розслідування.

З зазначеним наказом від 25.09.2020 №1976 ОСОБА_1 ознайомився 01.10.2020 (т.1 а.с.21).

09.10.2020 ДПП УПП в Одеській області направило на адресу ОСОБА_1 лист №19625/41/13/03/02-2020 «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП» (т.2 а.с.19-22), яким було запрошено позивача для надання пояснень про обставини, що були предметом службового розслідування.

Проте лист від 09.10.2020 не був вручений адресату та повернутий з підстав закінчення терміну зберігання (т.2 а.с.23).

Наказом Департаменту патрульної поліції від 22.10.2020 №2207 «Про продовження строку проведення службового розслідування» (т.2 а.с.3), продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 25.09.2020 №1976, на один місяць.

В матеріалах справи міститься службова характеристика на заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 надана начальником УПП в Одеській області ДПП від 29.10.2020 (т.2 а.с.53), відповідно до якої майор поліції ОСОБА_1 за період служби в УПП в Одеській області зарекомендував себе негативно.

Старший інспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП К.Скотич звернулась до начальника управління патрульної поліції в Одеській області ДПП з рапортом від 09.11.2020 (т.2 а.с.25) у якому зазначила, що «на усні додаткові питання майор поліції ОСОБА_1 відмовився відповідати та наголосив, що відповість на них лише у присутності адвоката. Після чого поставив у бланку пояснення дату та підпис».

Відповідно до довідки УПП в Одеській області ДПП від 16.11.2020 (т.2 а.с.36) начальник відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_3 за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 перебував на лікарняних у періодах: 18.05.20-03.06.20, 18.06.20-03.07.20, 27.07.20-21.08.20, 31.08.20-04.09.20, 21.09.20-05.10.20, 06.10.20-30.10.20.

Відповідно до довідки УПП в Одеській області ДПП від 16.11.2020 (т.2 а.с.37) заступник начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 перебував на лікарняних у періодах: 04.08.20-13.08.20, 14.08.20-28.08.20, 01.09.20-10.09.20, 07.10.20-16.10.20, 19.10.20-06.11.20.

Відповідно до довідки УПП в Одеській області ДПП (т.2 а.с.41) начальник відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_3 перебував у щорічній черговій основній оплачуваній відпустці за 2020 рік у наступні періоди: 13.01.2020-27.01.2020, 06.07.2020-03.08.2020, 22.08.2020-30.08.2020.

Відповідно до довідки УПП в Одеській області ДПП (т.2 а.с.40) заступник начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 перебував у щорічній черговій основній оплачуваній відпустці за 2020 рік у наступні періоди: 03.02.2020-17.02.2020, 22.07.2020-03.08.2020.

Відповідно до рапорту т.в.о. начальника СЗтТ УПП в Одеській області ДПП В.Римарева (т.2 а.с.27) зазначено, що відповідно до журналів обліку видачі, повернення технічних пристроїв особовому складу УПП в Одеській області з 01.02.2020 по теперішній час було встановлено, що співробітники ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП портативні відеореєстратори за вказаний період не отримували.

За результатами службового розслідування комісією складено висновок від 23.11.2020 (т.2 а.с.521-561) (далі-Висновок), у якому наведений аналіз матеріалів ДТП та адміністративних матеріалів та встановлено, що співробітниками ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП не вчинялись заходи щодо встановлення винуватців ДТП та обставин їх вчинення. Крім того, не здійснювалась передача матеріалів ДТП в підрозділ документального забезпечення УПП в Одеській області ДПП, що свідчить про те, що керівництвом відділу - підполковником поліції ОСОБА_3 та майором поліції ОСОБА_1 не здійснювався облік та контроль за своєчасністю розгляду матеріалів ДТП та прийняття рішень.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що жодна посадова особа ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП під час розгляду справи про адміністративні правопорушення не здійснює фіксацію на портативні відеореєстратори, що, зокрема, унеможливлює встановлення дійсності розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була надана їй можливість скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Крім цього, зазначене унеможливлює підтвердити дійсність виїздів співробітників ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП на місце пригоди, що є одним із заходів з метою встановлення винуватця ДТП та обставин її вчинення.

У Висновку зазначено, що підполковник поліції ОСОБА_3 та майор поліції ОСОБА_1 не здійснювали контроль за дотриманням підлеглими службової дисципліни, не вчинялись заходи щодо запобіганню вчинення ними порушень службової дисципліни, що в свою чергу свідчить про те, що підполковник поліції ОСОБА_3 та майор поліції ОСОБА_1 жодним чином не вивчали загальну обстановку у відділі, не аналізували стан службової дисципліни, не проводили профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, що стало наслідком вчинення останніми систематичних порушень службової дисципліни. Така бездіяльність вказує на неналежне виконання ними своїх посадових обов`язків.

Порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_3 та майором поліції ОСОБА_1 має повторний характер, за останніми вбачаються непоодинокі випадки недотримання службових обов`язків, відсутність належного контролю та організації роботи відділу. За останній рік підполковник поліції ОСОБА_3 та майор поліції ОСОБА_1 вже притягувались до дисциплінарної відповідальності за відсутність належного контролю та організації роботи відділу.

Разом з тим, за останні півроку підлеглі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неодноразово притягувались до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни.

Встановлено, що висновки «За результатами розгляду матеріалів ДТП», у яких викладений порядок заходів, здійснений майором поліції ОСОБА_4 складені та в подальшому затверджені заступником начальника ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП майором поліції ОСОБА_1 через значний проміжок часу з дати вчинення ДТП, а саме три-чотири місяці, а тому в ході службового розслідування не є за можливим встановити в який час були здійснені вказані заходи та чи були вони здійснені в строк. Крім того, такі дії майора поліції ОСОБА_1 можна розцінювати як пособництво у здійсненні дій/бездіяльності з боку підпорядкованого останньому особовому складу.

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність майора поліції ОСОБА_1 .

У Висновку дисциплінарна комісія вважала до підлеглих ОСОБА_1 лейтенанта ОСОБА_5 та майора поліції ОСОБА_6 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, та зазначила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , майор поліції ОСОБА_8 , які, також були підлеглими ОСОБА_1 , є такими, що підлягають притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Також, пунктом 6 Висновку дисциплінарна комісія визначила: «за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини третьої статті 1, пунктів 6, 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, абзаців першого та другого пункту 1 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, пунктів 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6, 2.10 розділу 2 посадової інструкції заступника начальника ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП, пункту 3 розділу І Інструкції 414, а також Присяги працівника поліції, на підставі пункту 6 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до заступника начальника ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади».

22 грудня 2020 року Департамент патрульної поліції прийняв наказ №741 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» (т.1 а.с.31-34), відповідно до якого зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що т.в.о. старшого інспектора ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_5 під час опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП), розгляд яких покладено на нього, не ужив усіх можливих заходів з метою встановлення винуватця ДТП та обставини її вчинення у передбачений законодавством термін, не доповів безпосередньому керівнику про причини неналежного виконання покладених на нього обов`язків, що призвело до порушення строків розгляду 12 матеріалів ДТП, крім того, був відсутній на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Під час службового розслідування установлено також, що старший інспектор з особливих доручень ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_6 під час опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП), розгляд яких покладено на нього, не ужив усіх можливих заходів з метою встановлення винуватця ДТП та обставини її вчинення у передбачений законодавством термін, не доповів безпосередньому керівнику про причини неналежного виконання покладених на нього обов`язків, що призвело до порушення строків розгляду трьох матеріалів ДТП та неналежного розгляду п`яти таких матеріалів.

Крім того, установлено, що лейтенант поліції ОСОБА_5 та майор поліції ОСОБА_6 не передали отримані ними документи до відділу документального забезпечення УПП в Одеській області ДПП для здійснення реєстрації у загальному порядку.

Ураховуючи систематичність неналежного виконання зазначеними посадовими особами ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП службових обов`язків, дисциплінарною комісією установлено, що заступник начальника ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_1 неналежно здійснює контроль за дотриманням підлеглими службової дисципліни, не вчиняє заходів щодо запобігання вчинення ними порушень службової дисципліни, не забезпечує належну організацію роботи відділу, не аналізує стан службової дисципліни, не проводить профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, що своєю чергою свідчить про те, що майор поліції ОСОБА_1 неналежно виконує свої посадові обов`язки.

Згідно з висновком службового розслідування, відповідно до статей 11, 12, 13, 14 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 №893, наказано, окрім іншого: «3.За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини третьої статті 1, пунктів 6, 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, абзаців першого та другого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, підпункту 6 пункту 4 Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України від 20 травня 2016 року №414, пунктів 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6, 2.10 розділу ІІ посадової інструкції заступника начальника ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП, відповідно до пункту 6 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII, до заступника начальника ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади».

З зазначеним наказом від 22.12.2020 ОСОБА_1 ознайомлений 05.01.2021 (т.1 а.с.67).

Не погодившись за зазначеним наказом та діями відповідача щодо проведення службового розслідування позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, (далі - Дисциплінарний статут) дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 №1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям <…> (рішення від 12 січня 2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

З приводу наведено суд також вважає за необхідне зазначити, що аналіз норм законодавства щодо етичної поведінки та службової дисципліни поліцейських, свідчить про те, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку, що в свою чергу повинно забезпечити авторитет та довіру громадян до Національної поліції України, як основний критерій оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд звертає увагу, що дії відповідача при прийняті оскаржуваного наказу регламентовані статтею 22 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Підставами для видання наказу про проведення службового розслідування, стали рапорти та доповідна записка про факт можливого порушення службової дисципліни співробітниками УПП в Одеській області ДПП.

Частиною 1 статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 25.09.2020 №1976 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» (т.1 а.с.18-19) визначено склад дисциплінарної комісії.

Відповідно до приписів пунктів 1, 2 розділу VІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (надалі - Порядок №893), зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування.

При цьому, суд відхиляє твердження позивача щодо відсутності у Висновку складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) позивача, оскільки Висновок містить ретельний опис бездіяльності ОСОБА_1 як керівника заступника начальника відділу.

Ступінь вини, вид заподіяної шкоди, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку, також, знаходять своє відображення з огляду на опис протиправної бездіяльності позивача з огляду на нехтування своїми посадовими обов`язками.

Щодо відсутності у матеріалах службового розслідування пояснень безпосереднього керівника поліцейського, суд зазначає, що Висновок містить посилання на те, що начальник відділу ОСОБА_3 відмовився надавати пояснення.

Суд підкреслює, що в матеріалах справи відсутні належні докази звернення позивача до відповідача з приводу підстав проведення службового розслідування та/або з письмовими зауваженнями щодо підстав проведення службового розслідування, щодо дій або бездіяльності осіб, які проводять службове розслідування, з письмовим рапортом (клопотанням, заявою) про ознайомлення з матеріалами, зібраними в процесі його проведення тощо.

Пунктом 1 розділу VII Порядку №893 встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частинами 7, 8, 9 статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з частиною 1 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Частиною 3 статті 18 Дисциплінарного статуту встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Пунктом 17 розділу V Порядку №893 передбачено, що факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення. В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови. Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Частиною 8, 10 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.10.2020 ДПП УПП в Одеській області направило на адресу ОСОБА_1 лист №19625/41/13/03/02-2020 «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП» (т.2 а.с.19-22), яким було запрошено позивача для надання пояснень про обставини, що були предметом службового розслідування.

Проте, лист від 09.10.2020 не був вручений адресату та повернутий з підстав закінчення терміну зберігання (т.2 а.с.23).

Таким чином, відповідачем вжито вичерпних заходів, спрямованих на забезпечення позивачу права на захист у порядку, встановленому статті 18 Дисциплінарного статуту.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

З огляду на положення посадової інструкції заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 №6086 (т.3 а.с.98-100), посада позивача на момент спірних правовідносин, навіть при невиконанні обов`язків начальника відділу, належала до керівної.

Відповідно до ст.3 Дисциплінарного статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

З аналізу вказаної статті видно, що безпосередньо керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 №6086 (т.3 а.с.98-100), визначає завдання і обов`язки заступника начальнику відділу, окрім іншого:

- забезпечує організацію роботи відділу та несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань (п.2.1.);

- за дорученням начальника відділу контролює та організовує щоденний прийом матеріалів дорожньо-транспортних пригод (далі ДТП), внесення інформації про всі ДТП, які трапились на території обслуговування, до відповідних електронних баз. У разі встановлення розбіжностей у статистичних даних вживає заходів щодо внесення відповідних змін (п.2.2);

- здійснює методичне керівництво відділу, вносить на розгляд начальника відділу пропозиції щодо його вдосконалення (п.2.4.);

- вживає заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду матеріалів ДТП, які надійшли на виконання відділу. Контролює своєчасність їх розгляду та прийняття рішень (п.2.5.);

- забезпечує діяльність відділу щодо розшуку транспортних засобів та водіїв, які зникли з місця ДТП (п.2.6.);

- здійснює контроль за дотриманням працівниками відділу правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни (п.2.10).

Факт вчинення підлеглими позивача дисциплінарних проступків зафіксований у висновку службового розслідування, який є чинним, не оскарженим, а тому відповідачем вірно обрано норму законодавства, що порушив позивач.

З урахуванням наведеного, позивач неодноразово та триваюче не дотримувався ст.3 Дисциплінарного статуту та вимог посадової інструкції заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в частині організації роботи з підтримання належного стану дисципліни та законності підлеглими працівниками, проведення виховної та профілактичної роботи.

Також, ані під час розгляду справи, ані під час службового розслідування позивач не надав доказів на підтвердження вчинення ним дій з метою усунення виявлених підлеглими порушень.

Таким чином, на думку суду, звільнення з посади позивача здійснено у відповідності вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, якому передували проведення за належною процедурою службове розслідування. При визначені міри дисциплінарного впливу було враховано тяжкість проступку, обставини за яких його вчинено, та неможливість в подальшому виконувати обов`язки заступника керівника відділу внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків та відсутності контролю за дотриманням службової дисципліни підлеглими.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

В даному випадку, обґрунтовуючи вимоги даного адміністративного позову, позивач зазначає, що звільнення є найсуворішим стягненням.

З цього приводу суд зазначає, що обрання виду дисциплінарної відповідальності, до якої слід притягнути поліцейського, є прерогативою керівника, що визначається з врахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби.

Суд враховує, що ОСОБА_1 раніше вже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, яке виразилось у невжитті всіх можливих заходів для встановлення винуватця дорожньо-транспортної пригоди та обставин її вчинення у найкоротшій строк (т.3 а.с.92), а також за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному контролі за підпорядкованим особовим складом та організацією роботи відділу (т.3 а.с.93-95 та т.3 а.с.96-97).

Триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.

У цій справі учинені позивачем порушення (неналежне виконання обов`язків) фактично є триваючим правопорушенням, оскільки неналежне виконання обов`язків тривало протягом його перебування на посаді заступника начальника відділу.

Застосування дисциплінарного стягнення не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 21.09.2018 справа 824/227/17-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд також звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу є звільнення зі служби в поліції, а не звільнення з посади.

При цьому, позивач продовжує працювати у Національній поліції України на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, відповідно до наказу №25о/с від 18.01.2021 (т.3 а.с.153), що прийнятий на підставі рапорту позивача від 06.01.2021 (т.3 а.с.200).

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення службового розслідування суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо, позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 7 лютого 2017 року у справі №800/45/16 та підтримано Верховним Судом у постанові від 11 травня 2018 року у справі №766/7172/17.

У даній справі спосіб захисту, обраний ОСОБА_1 по оскарженню дій щодо проведення службового розслідування, не є належним та ефективним з точки зору статті зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 по справі № 800/191/17 відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Доказів того, що зазначені дії безпосередньо порушують права позивача суду не надано.

Виходячи з викладеного, вимоги позивача в частині визнання дій щодо проведення службового розслідування протиправними задоволенню не підлягають.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 10 жовтня 2019 року справа №815/2443/16, постанові від 04 грудня 2019 року справа №824/355/17-а, постанові від 07 лютого 2020 року справі № 260/1118/18.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень, довів перед судом правомірність своїх дій щодо прийнятого ним наказу та надав суду відповідні докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

08.07.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що 10-й день складання повного тексту рішення припав на вихідний день (неділя), в силу положень ст.120 КАС України, повний текст рішення суду складено 19.07.2021 (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про: визнання протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, щодо проведення службового розслідування призначеного наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України № 1976 від 25.09.2020 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»; визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 741 від 22.12.2020 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», - щодо застосування до заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції; стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.01.2021 по день поновлення на посаді - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідачі

- Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (вул.Академіка Корольова, буд.5, м.Одеса, 65114);

- Департамент патрульної поліції (вул.Федора Ернста, 3, м.Київ, 03048, ).

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2021.

Суддя Вовченко О.А.