Справа № 420/7479/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7479/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (проспект Шевченка, 12, м. Одеса, 65058) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (вулиця Михайла Грушевського, будинок 39 «Е», місто Одеса, 65031) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі Інспекція) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (далі - ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ») про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), в якому просить тимчасово заборонити (зупинити) діяльність ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: - два дихальних клапани на газовій установці та два заправних рукава на автозаправній станції за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Латівка, вулиця Балтська дорога, будинок 152/Б; - два дихальних клапани на газовій установці та два заправних рукава на автозаправній станції за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Київське шосе, будинок 2 до отримання дозволу на викиди забруднюючих в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Інспекцією у період з 23.03.2021 по 29.03.2021 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сферах: поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами; охорони атмосферного повітря; охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; використання та охорони земель; використання і охорони надр ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ».

Актом від 29.03.2021 року №156, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) встановлено, що ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» здійснює виробничу діяльність з використанням об`єктів, які являються джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферу, та виявлено за адресою: Одеська область,с. Латівка, вулиця Балтська дорога, буд. 152/Б працюючих 2 стаціонарних джерела та 2 неорганізованих джерела викидів атмосферне повітря, а саме: 2 дихальних клапани на газовій установці та 2 заправних рукава, а також на АЗС за адресою: Одеська область, Київське шосе, будинок 2, - 2 працюючих стаціонарних джерела та 2 неорганізованих джерела викидів забруднюючих повітря, а саме 2 дихальних клапани на газовій установці та 2 заправних рукава, без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Позивач вважає, що триваючий характер порушень у дотриманні норм природоохоронного законодавства, а також необхідність забезпечення екологічних прав громадян на безпечне довкілля, застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» потребує примусового характеру.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року адміністративний позов залишений без руху. Позивачу наданий строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.05.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем під час проведення перевірки не було вчинено відповідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи дійсно ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідач заперечує, що устаткування відноситься до переліку щодо користування яким, необхідно отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин, а також стверджує, що ним не здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Наказом №317 від 16.08.2004 року Міністерством охорони навколишнього

середовища затверджений «Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел».

ТОВ «ЄГАЗ РІТЕЙЛ» не експлуатує вищевказане устаткування.

Крім того, Наказом №117 від 10.05.2002 року Міністерством екології та природних ресурсів України, затверджена «Інструкція про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря» (далі Інструкція №117). Цією Інструкцією встановлені критерії взяття на державний облік об`єктів, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря. ТОВ «ЄГАЗ РІТЕЙЛ» здійснює роздрібну торгівлю виключно пропан- бутану на АГЗП. Згідно вищевказаної Інструкції в переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік пропан-бутан не вказується. Тому дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «ЄГАЗ РІТЕЙЛ» отримувати не потрібно.

Позивачем під час проведення перевірки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» не було досліджено матеріальну базу та не вивчено технічну документацію обладнання встановленого на АГЗП ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» за вищевказаними адресами, на підставі чого позовні вимоги позивача ґрунтуються лише на візуальному дослідженні.

Представник позивача подав до суду заперечення, в яких зазначив, що доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову викладені у відзиві є необґрунтованими.

Представник позивача не заперечує, що використання обладнання - дихальних клапанів на газовій установці та заправних рукавів встановлено візуально, але зауважує, що застосування вказаного устаткування не заперечується позивачем. Представник вказує, що загальним принципом виробничої діяльності при заправці автомобілів пропан-бутаном є те, що у процесі такої діяльності відбувається забруднення атмосферного повітря в цілому.

У відзиві на позов представник позивача зазначає, що мережа автозаправних станцій, та автогазозаправних пунктів робить свій внесок у формуванні фонового забруднення, у збільшення вмісту домішок на значній відстані від джерел забруднення й до глобальних змін у складі атмосфери, в тому числі до зміни клімату.

Представник не погоджується з позицією відповідача що ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕИЛ» не зобов`язано отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин, оскільки здійснює роздрібну торгівлю виключно пропан-бутану та посилаючись на дані Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або зможуть справити шкідливий впливу на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів №117 від 10.05.2002.

Джерелами забруднення атмосферного повітря на АЗС та АГЗП є випаровування нафтопродуктів (парів бензину та нафтових вуглеводнів) заправці автотранспорту.

Основна причина забруднення повітря полягає в неповному і нерівномірному згоранні палива. До складу цих викидів входять оксид вуглецю, вуглеводні, оксиди азоту, сірки, тверді частки, при перемінних режимах роботи, запусках, зупинках автотранспорт викидає сажу, смоли, бенз(а)пірен, продукти неповного згорання палива.

Для паливороздавальних колонок із обладананими рукавами (відповідачем не заперечується факт ні наявності, ні використання) викиди в атмосферне повітря визначаються як для неорганізованого джерела викиду.

Представник позивача також вказує, що нездійснення інспекторами лабораторних досліджень не спростовує факту встановленого перевіркою порушення відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Небезпека об`єкта обумовлена наявністю на ньому небезпечних речовин - скраплених вуглеводневих газів (суміш пропану і бутану), які служать технологічним середовищем обладнання АГЗП. Обидві речовини відносяться до горючих (займистих) газів 1-ї категорії небезпечних речовин згідно з додатком 2 Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки» НПАОП 0.00-3.08-02, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. N 956.

Перелік забруднюючих речовин, що об`єднані у зазначених групах, затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 14 березня 2002 року № 104 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 квітня 2002 року за № 322/6610) «Про затвердження Переліку речовин, які входять до «твердих речовин» та «вуглеводнів» і за викиди яких справляється збір». До вуглеводнів, згідно з цим переліком, входить пропан.

До вуглеводнів належать органічні речовини, що складаються лише з вуглецю (карбону) та водню (гідрогену). До них відносять насичені вуглеводні СпН2п+2 (метан, етан тощо), ненасичені СпН2п та СпН2п2-2.

Отже, викиди пропану, як забруднювача, здійснюються обладнанням, яке ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕИЛ» використовує у господарській діяльності.

Дослідивши заяви по суті, надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли між суб`єктом владних повноважень Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» у сфері застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) відповідно до Положення, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 року №275 є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п.2 Положення Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п.4 Положення Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин (підпункт "г" пункту 2 частини 4 Положення).

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб`єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.

Статтею 1 Закону України №877-V «Про основні засаді державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади АРК, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Стаття 28 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» №2707-ХІІ від 16.10.1992 року в редакції на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №2707) встановлено, що державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території АРК - органом виконавчої влади АРК з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади.

Судом встановлено, що позивачем 22.03.2021 року виданий наказ №279 «Про проведення позапланової перевірки», яким наказано провести позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ».

22.03.2021 року начальником Інспекції видано направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сферах: поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами; охорони атмосферного повітря; охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; використання та охорони земель; використання і охорони надр ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ».

Частинами 6-9 ст.7 Закону №877-V визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

На підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За результатами проведення позапланового заходу позивачем складено Акт від 29.03.2021 року №156, в якому на підставі фото таблиць зображено, що на АЗС за адресами: Одеська область,с. Латівка, вулиця Балтська дорога, буд. 152/Б та Одеська область, Київське шосе, будинок 2, встановлено по 2 працюючих стаціонарних джерела та 2 неорганізованих джерела викидів атмосферне повітря, а саме на кожній АЗС - 2 дихальних клапани на газовій установці та 2 заправних рукава.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря, визначені Законом №2707, який спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Згідно із положеннями ст.12 Закону №2707, господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону №2707:

- забруднюючою речовиною визнається речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища;

- викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерелом викиду визнається об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Статтею 10 Закону №2707 передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: серед іншого здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

При цьому, дозволи отримуються на підставі Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою КМУ №301 від 13.03.2002 року. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Статтею 11 Закону №2707 визначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.

Стаціонарним джерелом забруднення атмосфери визнається підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу. Джерелом забруднення атмосфери є об`єкт, з якого поширюється забруднююча речовина.

На виконання статті 11 Закону №2707 постановою КМУ №1598 від 29.11.2001 року затверджено перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є обов`язковою умовою для провадження діяльності підприємствами, цехами, агрегатами, установками або іншими нерухомими об`єктами, яка пов`язана із надходженням в атмосферне повітря речовин хімічного або біологічного походження, що мають або можуть мати негативний вплив на здоров`я людини і стан навколишнього природного середовища, та перелік яких, як найбільш поширених і небезпечних, затверджено постановою КМУ №1598 від 29.11.2001 року.

Здійснення суб`єктами господарювання діяльності із зазначеними викидами без відповідного дозволу є підставою для зупинення повністю або частково, виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання, за рішенням суду.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що він здійснює роздрібну торгівлю виключно пропан-бутану. Вказані обставини не оспорюється сторонами.

Відповідно до переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженого постановою КМУ №1598 від 29.11.2001 року пропан-бутан не входить.

Перелік забруднюючих речовин на порогові значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік, міститься у додатку 1 до Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.05.2002 року №17. У вказаному переліку також відсутній пропан бутан.

Відповідно, викиди пропан-бутану у не можуть вважатися такими, що потрапляють в атмосферне повітря як забруднююча речовина в контексті положень ст.ст.10,11 Закону №2707.

Позивачем не доведено, що відповідач здійснює господарську діяльність, яка супроводжується викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У запереченнях на відзив представник позивача вказує, що небезпека об`єкта обумовлена наявністю на ньому небезпечних речовин - скраплених вуглеводневих газів (суміш пропану і бутану), які служать технологічним середовищем обладнання АГЗП. Обидві речовини відносяться до горючих (займистих) газів 1-ї категорії небезпечних речовин згідно з додатком 2 Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки» НПАОП 0.00-3.08-02, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р №956.

Проте вказані доводи не можуть бути прийняти до уваги в обґрунтування позовних вимог позивача, які стосуються застосування заходів реагування не у зв`язку підвищіною небезпечністю пропан-бутану, а з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Що стосується дозволу на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах; зберігання ємкостів із стисненими, зрідженими, вибухонебезпечними газами (суміш пропан-бутану), їх заповнення та спорожнення (за місцем застосування), то таки дозвіл №313.16.51 від 12 серпня 2016 року був наявний на час перевірки у відповідача (копія надана до відзиву на позов), виданий ГУ Держпраці в Одеській області.

Підпунктом 9 пункту 2 розділу ІІІ «Організація діяльності Інспекції» Положень про територіальні органи Держекоінспекції, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №312 від 11.08.2017 року визначено, що Інспекція для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема здійснювати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря.

При цьому, Акт складений за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, не містить відомостей про інструментально-лабораторні вимірювань показників складу та властивостей викидів саме об`єктів, щодо яких заявлений позов.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що ним не здійснено відбору проб викидів, оскільки не здійснення відбору таких проб не спростовує висновків щодо відсутності дозволу у відповідача. Проте позивач не спростував належними та допустимими доказами, що пропан-бутан речовиною, яка забруднює атмосферу.

Неспроможними є також посилання позивача як суб`єкта владних повноважень на загальні відомості щодо джерел забруднення атмосферного повітря на АЗС та АГЗП є випаровування нафтопродуктів (парів бензину та нафтових вуглеводнів) заправці автотранспорту, основна причина якого полягає в неповному і нерівномірному згоранні палива. До складу цих викидів входять оксид вуглецю, вуглеводні, оксиди азоту, сірки, тверді частки, при перемінних режимах роботи, запусках, зупинках автотранспорт викидає сажу, смоли, бенз(а)пірен, продукти неповного згорання палива. Вказані загальні відомості жодним чином не стосується обставин щодо перевірки відповідача та складеного на його підставі акту перевірки.

Складеним позивачем актом перевірки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» не встановлено застосування відповідачем заправки автотранспорту бензином, а також не встановлено жодних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, не встановлено кількісний та якісний склад можливих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від діяльності відповідача.

В акті перевірки зазначено про візуальне спостереження в якості доказу встановлення фактів порушення вимог природоохоронного законодавства в частині здійснення забруднюючих викидів без отримання необхідного дозволу.

Відповідно до ч.5 ст. КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовим висновком Верховного Суд у постанові від 12.09.2019 року (п.34) по справі №440/3838/18 для констатації порушення умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря повинні бути встановлені наступні обставини: підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; такі речовини або їх суміші дійсно є забруднюючими (наявні у Переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженому постановою КМУ від 29.11.2001 року №1598, або наявні докази, що речовини можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища); викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відбуваються без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивачем, на якого в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не доведено наявність підстав для застосування до відповідача заходів реагування та не доведено належними і допустимими доказами того, що діяльність підприємства відповідача пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, створюючи загрозу для життя і здоров`я людей та навколишнього середовища.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13,139,241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (проспект Шевченка, 12, м. Одеса, 65058, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (вулиця Михайла Грушевського, будинок 39 «Е», місто Одеса, 65031, ) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.