Справа № 160/4645/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2021 року Справа №160/4645/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 21.03.2021 року ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року, на 01.01.2021 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 21.03.2021 року однією сумою;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку по цій справі однією сумою;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та подати нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та подати новий грошовий атестат для обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.04.2021 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.

08.06.2021 року позивач надав до суду заяву про поновлення процесуального строку. В обґрунтування заяви зазначено, що 02.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив провести обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення за заявою з 29.01.2020 року та з 01.01.2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року в 2020 році - 2102 грн.; в 2021 2270 грн. 25.03.2021 року листом за вих. №116 від 24.03.2021 року відповідач повідомив, що обрахування складових грошового забезпечення було проведено відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 року №740. Тобто факт, коли позивач дізнався про порушення свого права обраховується з 25.03.2021 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2021 року №61 позивача з 21.03.2021 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а також направлено для зарахування на військовий облік до Каменського ОМТЦК та СП Дніпропетровської області. ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою стосовно порушеного права - 29.03.2021 року. Тобто через вісім днів після звільнення. Позивач вважає, що строк звернення до суду ним не пропущений та підлягає поновленню.

Розглянувши заяву позивача поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи випливає, що позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2021 року №61 звільнено зі служби, виключено зі списків особового складу частини, знято з усіх видів забезпечення з 21.03.2021 року.

02.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив провести обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення за заявою з 29.01.2020 року та з 01.01.2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року в 2020 році - 2102 грн.; в 2021 2270 грн.

Листом за вих. №116 від 24.03.2021 року відповідач повідомив, що обрахування складових грошового забезпечення було проведено відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк.

З огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо проходження з публічної служби охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах норми КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №240/532/20.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Позивач не погоджується з порядком обрахунку його грошового забезпечення починаючи з 29.01.2020 року.

Суд зазначає, що грошове забезпечення - є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір та складові були відомі позивачу, який отримує грошове забезпечення щомісячно.

Таким чином, про порушення права, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом позивачу було відомо з місяця, наступного за місяцем отримання грошового забезпечення.

До суду ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою 29.03.2021 року.

Отримання позивачем 25.03.2021 року листа від відповідача від 24.03.2021 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 44 постанови Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №240/12017/19.

Також, суд звертає увагу, що в заяві від 02.03.2021 року ОСОБА_1 вже зазначає про обізнаність в частині порушення його прав та просить провести обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення за заявою з 29.01.2020 року та з 01.01.2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року в 2020 році - 2102 грн.; в 2021 2270 грн.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів того, що за наявності наміру поновити порушені права, позивач був об`єктивно позбавлений можливості вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом в частині позовних вимог.

Отже, позивачем порушено місячний строк звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються правовідносин, що виникли в період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року.

В частині спірних правовідносини, що виникли з 01.01.2021 року у позивача виникло право на звернення до суду в лютому 2021 року, а вчиняти дії з врегулювання спору позивач почав на початку березня 2021 року, внаслідок чого суд робить висновок, що в цій частині вимог позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Частиною 3 статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог, наведені позивачем в заяві доводи не спростовують цієї обставини; позивачем не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду, внаслідок чого суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку та його поновлення в частині позовних вимог.

Враховуючи зазначене, заява позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду задоволенню не підлягає, а позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 має бути залишена без розгляду в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 169, 240, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку - відмовити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних про:

- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року однією сумою.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар