Справа № 320/12307/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Київ № 320/12307/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

позивача Василенко І.І.,

від відповідача-1 Філоретова М.В., Таргонська О.С.,

від відповідача-2 Цюсьмак І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у м. Києві,

Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ДФС у Київській області), Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ДПС у Київській області), в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо несплати позивачу компенсації за роботу в понадурочний час;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві сплатити позивачу компенсацію в розмірі 140000,00 грн. за роботу в понадурочний час за період з серпня 2015 року по листопад 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві сплатити позивачу середній заробіток за час затримки повного розрахунку в сумі 386 750.00 грн;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві видати позивачу уточнений Грошовий атестат та довідки про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням уточнених розрахунків належного грошового забезпечення, наведений, у рішенні суду.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проходив службу в органах податкової міліції Головного управління ДФС у м. Києві з серпня 2015 року по листопад 2019 року де заступав на цілодобове чергування у 3-х змінному режимі, тобто 24 години чергування працював, після чого 48 годин відпочинку. Зазначив, що згідно табелів обліку робочого часу фактично відпрацьований час за кожен місяць служби складав в середньому 200-214 годин, а згідно розрахункових листів про нарахування заробітної плати цей час складає 165-170 годин. Позивач вказав, що його середній заробіток за вищевказаний період складав 10000,00 грн., а 1/3 заробітку відповідач йому не доплачував в розмірі 3500,00 грн. за місяць.

Позивач наголосив, що йому не було виплачено грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час в розмірі 140 000,00 грн. (40 місяців*3500,00 грн.), яка на думку позивача підлягає індексації, а тому відповідач зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Додатково позивач вказав, що 25.09.2020 він звернувся до ГУ ДФС у м. Києві та Головного управління ДПС у м. Києві з заявами здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити заборгованість а також сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та здійснити індексацію компенсації за роботу в понадурочний час, однак відповіді щодо задоволення вказаних вимог він не отримав у встановлені законом строки, відтак звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 01.03.2021.

Відповідач-2 позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Головне управління ДПС у м.Києві в даній адміністративній справі не є учасником спірних правовідносин, як наслідок немає відповідати за пред`явленим позовом. Додав, що фактична ліквідація ГУ ДФС у м. Києві не відбулась, як наслідок майно, права та обов`язки остаточно не перейшли до ГУ ДПС у м. Києві, при цьому позивач не перебував у трудових відносинах з ГУ ДПС у м. Києві, відтак ГУ ДПС у м. Києві в даній адміністративній справі не є учасником спірних правовідносин.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 суд відклав розгляд справи на 06.04.2021.

Відповідач-1 позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Так, відповідач-1 зазначив, що відповідно до п. 597 Наказу Міністерства юстиції від 12.04.2012 № 578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» строком для зберігання табелю обліку використання робочого часу визначено 1 рік. Враховуючи, що табель обліку робочого часу є документом первинного обліку, яким обліковується використання робочого часу працівника, контролюється встановлений режим роботи, нічні, надурочні роботи, робота у святкові дні, його відсутність унеможливлює встановлення фактично відпрацьованого часу ОСОБА_1 у період з 2015 по 2016 роки, оскільки вказані документи було знищено.

Додатково відповідач-1 зазначив, що позивач був працівником ГУ ДФС у місті Києві і згідно з наказом ГУ ДФС у м. Києві від 03.08.2015 № 618-0 «По особовому складу податкової міліції», ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ДФС у м. Києві з посадовим окладом на місяць згідно штатного розпису. Вказана посада відноситься до категорії осіб начальницького та рядового складу податкової міліції, а відповідно до ч. 1 п. 21 Положення № 114 для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень, у необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний час, нічний час у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Також, відповідач-1 додав, що особливістю діяльності першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві, де проходив службу ОСОБА_1 , є його цілодобова робота згідно графіку чергувань, внаслідок чого позивач працював у наступному режимі: 24 години чергування, після чого 48 годин відпочинку (графіки чергувань додаються). При цьому, ОСОБА_1 надавалася 4-годинна перерва для відпочинку і харчування, яка відповідно до положень ст. 66 КЗпП не включається в робочий час. Таким чином, фактично відпрацьованим часом ОСОБА_1 є 20 годин на добу, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 суд відклав розгляд справи на 11.05.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 суд відклав розгляд справи на 01.06.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 06.07.2021.

У судове засідання, призначене у справі на 06.07.2021 з`явилися позивач та уповноважені представники відповідачів.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи, оскільки дана експертиза не стосується предмету спірних правовідносин.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Зазначив, що ним було відпрацьовано годин більше ніж норми трудового часу, що відображено у табелях обліку робочого часу.

Уповноважений представник відповідача-1 заперечувала щодо задоволення позову та вказала, що посада ОСОБА_1 відносилась до начальницького та рядового складу податкової міліції на якій можлива понаднормова робота, яка виплачувалась позивачу у вигляді преміювання. Додатково представник відповідача пояснила, що з наявних на підприємстві документів не можна встановити понаднормове виконання обов`язків, в свою чергу позивачу виплачувалась компенсація за рахунок преміювання та надавалась подвійна норма відпочинку. Зауважила, що будь-яких наказів керівництва на виконання понаднормової роботи ОСОБА_1 не було видано.

Представник відповідача-2 будь-яких пояснень в судовому засіданні не надала, водночас просила врахувати пояснення які були подані до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України що підтверджується відомостями паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданим Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, 19.04.1996 року.

Згідно з наказом ГУ ДФС у м. Києві від 03.08.2015 № 618-0 «По особовому складу податкової міліції», ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ДФС у м. Києві з 04.08.2015 року та установлено йому посадовий оклад на місяць згідно штатного розпису 1218 гривень.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 29.04.2016 № 476-о «По особовому складу податкової міліції» переведено 04 травня 2016 року по першому відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві Василенка Івана Івановича, капітана податкової міліції, старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві. На посаду старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 25.01.2018 № 1333 «Про встановлення надбавки працівникам ГУ ДФС в м. Києві на 2018 рік» установлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи до посадового окладу, з урахування надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, працівникам згідно з додатком, ОСОБА_1 50 відсотків.

Наказом Державної фіскальної служби України від 30.08.2018 № 1470-о «Про присвоєння чергових спеціальних звань працівникам податкової міліції» присвоєно чергове звання начальницького складу дострокового, у порядку заохочення по ГУ ДФС у м. Києві майор податкової міліції капітану податкової міліції ОСОБА_1

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 23.05.2019 № 885-о ОСОБА_1 встановлено надбавку за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислуги років особам рядового і начальницького складу податкової міліції з 01.05.2019 - 30 % надбавки.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 05.07.2019 № 1139-о ОСОБА_1 встановлено надбавку за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислуги років особам рядового і начальницького складу податкової міліції на липень-вересень 2019 року - 30 % надбавки.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 17.10.2019 № 1911-о ОСОБА_1 встановлено надбавку за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислуги років особам рядового і начальницького складу податкової міліції на жовтень 2019 року - 30 % надбавки.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 18.10.2019 № 1913-о «По особовому складу податкової міліції» звільнено з посади та податкової міліції в запас за п.64 пп.«б» (через хворобу) ОСОБА_1 , майора податкової поліції, старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві, 29 жовтня 2019 року.

При проходженні служби на підставі графіків роботи особового складу першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві з 8.00 до 8.00 годин на січень 2017 року - вересень 2019 року ОСОБА_1 був залучений до виконання посадових обов`язків у січні 2017 року 214 годин, лютий 2017 року 186 годин, березень 2017 року -200 годин, квітень 2017 року- 200 годин, травень 2017 року 214 годин, червень 2017 року 66 годин, липень 2017 року 100 годин, серпень 2017 року - 100 годин, вересень 2017 року- 200 годин, жовтень 2017 року -214 годин, листопад 2017 року 200 годин, грудень 2017 року 206 годин, січень 2018 року 200 годин, лютий 2018 року 194 години, березень 2018 року-206 годин, липень 2018 року 214, серпень 2018 року 206 годин, вересень 2018 року 200 годин, жовтень 2018 року 60 годин, листопад 2018 року 100 годин, грудень 2018 року 214 годин, січень 2019 року 206 годин; лютий 2019 року-180 годин, березень 2019 року 214 годин, квітень 2019 року 200 годин, травень 2019 року 86 годин, червень 2019 року 80 годин, липень 2019 року 200 годин, серпень 2019 року 214 годин, вересень 2019 року 200 годин.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема табелів обліку використання робочого часу першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1 було відпрацьовано за січень 2017 року 206 годин, за лютий 2017 року 186 годин, за березень 2017 року 200 годин, за квітень 2017 року 200 годин, за травень 2017 року 214 годин, за червень 2017 року 66 годин, за липень 2017 року 100 годин, за серпень 2017 року 200 годин, за вересень 2017 року 200 годин, за жовтень 217 року 214 годин, за листопад 2017 року 200 годин, за грудень 2017 року -206 годин, за січень 2018 року 200 годин, за лютий 2018 року (з урахуванням уточненого табелю)- 94 години, за березень 2018 року- 206 годин, за квітень 2018 року- 200 годин, за травень 2018 року 200 годин, за червень 2018 року 200 годин, за липень 2018 року- 214 годин, за серпень 2018 року- 206 годин, за вересень 2018 року 200 годин, за жовтень 2018 року- 60 годин, за листопад 2018 року- 100 годин, за грудень 2018 року- 214 годин, за січень 2019 року 206 годи, за лютий 2019 року- 180 годин, за березень 2019 року- 114 годин, за квітень 2019 року- 200 годин, за травень 2019 року- 86 годин, за червень 2019 року 80 годин, за липень 2019 року 200 годин, за серпень 2019 року - 214 годин, за вересень 2019 року- 106 годин, за жовтень 2019 року 56 годин,

При проходженні служби в період 01.01.2017 року по 29.10.2019 року ОСОБА_1 на підставі графіків чергування співробітників податкової міліції у складі добового наряду оперативного управління Головного управління ДФС у Тернопільській області (т.1 а.с.89-207) залучався до роботи також у нічний час, що відображено у табелях обліку використання робочого часу за січень 2017 року 58 годин, за лютий 2017 року 58 годин, за березень 2017 року 58 годин, за квітень 2017 року 58 годин, за травень 2017 року 56 годин, за червень 2017 року 18 годин, за липень 2017 року- 30 годин, за серпень 2017 року 56 годин, за вересень 2017 року 60 годин, за жовтень 2017 року 58 годин, за листопад 2017 року 60 годин, за грудень 2017 року 60 годин, за січень 2018 року- 36 годин, за лютий 2018 року- 26 годин, за березень 2018 року- 64 години, за квітень 2018 року - 60 годин, за травень 2018 року - 60 годин, за червень 2018 року 60 годин, за липень 2018 року- 62 години, за серпень 2018 року- 64 години, за вересень 2018 року 60 годин, за жовтень 2018 року 18 годин, за листопад 2018 року- 30 годин, за грудень 2018 року- 62 години, за січень 2019 року - 64 години, за лютий 2019 року 54 години, за березень 2019 року 32 години, за квітень 2019 року 60 годин, за травень 2019 року 28 годин, за червень 2019 року 24 години, за липень 2019 року 60 годин, за серпень 2019 року 62 години, за вересень 2019 року- 34 години.

Як вбачається з розрахункових листів за 2015 рік, за 2016 рік, за 2017 рік, за 2018 рік старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України ОСОБА_1 , оклад якого становить 1138, 35 грн. у грудні 2015 року та 1600 грн. у 2016-2017 роках, 5360,00 грн. у 2018 та 2019 роках за грудень 2015 року позивачу було нараховано премію в розмірі 3000,00 грн., за січень 2016 року- 2600,0 грн, за лютий 2016 року- 2700,00 грн., за березень 2016 року 2700,00 грн., за квітень 2016 року - 2200,00 грн., за травень 2016 року 2600,00 грн., за червень 2016 року- 2900,00 грн., за липень 2016 року 2900,00 грн., за серпень 2016 року 3300,00 грн., за вересень 2016 року 1800,00 грн., за жовтень 2016 року 3400,00 грн., за листопад 2016 року -3600,00 грн, за грудень 2016 року 3800,00 грн., за січень 2017 року- 2900,00 грн., за лютий 2017 року 3100,00 грн., за березень 2017 року - 3600,00 грн., за квітень 2017 року 4200,00 грн., за травень 2017 року 4700,00 грн., за червень 2017 року -3070,00 грн., за липень 2017 року 10282,00 грн., за серпень 2017 року - 10500,00 грн., за вересень 2017 року- 10400,00 грн., за жовтень 2017 року 10400,00 грн., за листопад 2017 року 10500,00 грн., за грудень 2017 року 15050,00 грн., за січень 2018 року 8081,00 грн., за лютий 2018 року 1611,00 грн., за березень 2018 року 2144,00 грн., за квітень 218 року 3100,00 грн., за травень 2018 року 4600,00 грн., за червень 2018 року- 5080,00 грн., за липень 2018 року 5500,00 грн., за серпень 2018 року 8700,00 грн., за вересень 2018 року 8500,00 грн., за жовтень 2018 року 2691,00 грн., за листопад 2018 року 1480,00 грн., за грудень 2018 року 4200,00 грн., за січень 2019 року 536,00 грн., за лютий 2019 року 536,00 грн., за березень 2019 року 241,00 грн., за квітень 2019 року 536,00 грн., за травень 2019 року 438,00 грн., за червень 2019 року -357,00 грн., за липень 2019 року 1600,00 грн., за серпень 2019 року 1608,00 грн., за вересень 2019 року 919,00 грн., за жовтень 2019 року 512,00 грн.

Слід зазначити, що вказані відомості щодо преміювання ОСОБА_1 відображені у витягах з наказів Головного управління ДФС у м. Києві «Про преміювання працівників Головного управління ДФС у м. Києві, які наявні у матеріалах справи (т.І, а.с. 128-147, а.с.250; т.ІІ, а.с.1, а.с. 35-163).

Судом встановлено, що 25.09.2020 позивач звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління ДПС у м. Києві з заявами у яких просив здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити заборгованість, а також сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та здійснити індексацію компенсації за роботу в понадурочний час, однак, відповіді про задоволення його вимог не отримав.

Вважаючи невиплату належних сум грошового забезпечення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 348 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ у складі контролюючих органів Державної фіскальної служби знаходяться відповідні спеціальні підрозділи по боротьбі з податковими правопорушеннями - податкова міліція.

Відповідно до п. 357.1 ст. 357 Податкового Кодексу України форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 1716 від 30.10.1998 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 (далі Положення № 114), яке визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки. До рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пунктом 12 Положення №114 визначено, що особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ отримують грошове забезпечення за нормами встановленими законодавством.

Відповідно до пункту 14 положення № 114 для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів.

При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 58 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) встановлено, що при змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Суд зазначає, що відповідно до відомостей Акта від 09.12.2019 № 11 Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду Головного управління Державної податкової служби України в м. Києві затвердженого в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві на підставі Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України №400/5 від 07.03.2013), відібрані для знищення, як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення, документи фонду Державної податкової служби у м. Києві, Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві пунктом 68 зазначено про знищення табелів обліку робочого часу за 2015-2016 роки строк зберігання яких 1р.

Відтак, з огляду на викладене, документи за період з 2015 по січень 2017 року не збереглися у Головного управління ДФС у м. Києві, відтак встановити об`єктивні обставини у справі що стосуються роботи ОСОБА_1 в понадурочний час за період серпень 2015 року- грудень 2016 року та виплату йому компенсації за роботу в понадурочний час не можливо.

Як було встановлено судом в ході розгляду справи, особливістю діяльності першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві, де проходив службу ОСОБА_1 , є його цілодобова робота згідно графіку чергувань, внаслідок чого позивач працював у наступному режимі: 24 години чергування, після чого 48 годин відпочинку. Що також відображено у графіках роботи особового складу першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві з 8.00 до 8.00 годин на січень 2017 року - вересень 2019 року, які наявні в матеріалах справи.

Як зазначив відповідач, під час цілодобового графіку чергувань ОСОБА_1 надавалася 4-годинна перерва для відпочинку і харчування, яка відповідно до положень ст. 66 КЗпП не включається в робочий час.

Так, згідно табелів обліку використання робочого часу за січень 2017 року-жовтень 2019 року, ОСОБА_1 було відпрацьовано 20 годин робочого часу на добу за одне цілодобове чергування.

Відповідно до абзацу 3 статті 54 КЗпП України нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку.

При цьому, згідно табелів роботи особового складу першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві в нічний час 22:00 год. до 06:00 год. за січень 2017 року жовтень 2019 року (2 години однієї доби та 4 години іншої доби одного цілодобового чергування).

Згідно з ст. 108 КЗпП робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановленому генеральною, галузевою (регіональними) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 (далі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців., осіб рядового та начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З огляду на викладені норми, слід зазначити, що грошове утримання осіб, порівняно з працівниками, які працюють, у режимі 41 - годинного робочого тижня, у зв`язку з подобовим режимом роботи, збільшується лише на розмір доплати за роботу у нічний час, яка складає 20 відсотків від посадового окладу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наявними табелями обліку робочого часу ОСОБА_1 , було відпрацьовано: у 2017 році - всього 2212 годин, з яких 630 годин нічні; у 2018 році всього 2094 годин, з яких 602 годин нічні; у 2019 році - 1442 годин, з яких 418 год. нічні.

Листом Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 №11535/0/ 4-16/13 нормою тривалості робочого часу у 2017 році при 40- годинному робочому тижні визначено 1986 год.

Відповідно до розрахунків нормою тривалості робочого часу у 2018 році при 40-годинному робочому тижні є 1993 год.

Норма тривалості робочого часу у 2019 році при 40-годинному робочому тижні - 1993 год, (лист Міністерства соціальної політики України від 08.08.2018 № 78/0/206-18).

Таким чином, згідно табеля обліку використання робочого часу ОСОБА_1 в 2017 році він відпрацював 2192 год. при встановленій нормі 1986 годин При цьому, суд враховує ту обставину, що згідно з табелями роботи особового складу першого відділу охорони МК ДФС оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві в нічний час 22.00 год. до 06.00 год. за січень-грудень 2017 року з зазначеної кількості 630 год. було відпрацьовано позивачем вночі, та фактично їх оплату здійснено з надбавкою 20 відсотків відповідно до вимог чинного законодавства, тому вони підлягають відніманню від фактично відпрацьованих годин. З врахуванням наведеного кількість фактично відпрацьованих годин за 2017 рік складає 1562 год. (2192-630=1562) при річній нормі 1986 год.

Крім того, судом було встановлено, що у 2018 ропі ОСОБА_1 відповідно до табелів обліку використання робочого часу за 2018 рік, було відпрацьовано 2094 год. з яких 602 год. нічних, оплачених з надбавкою 20 відсотків відповідно до вимог чинного законодавства, відтак кількість фактично відпрацьованих годин складає 1492 год. (2094-602=1492) при встановленій нормі 1993год.

Згідно вказаних розрахунків відпрацьованих годин ОСОБА_1 , відповідно до табелів обліку використання робочого часу у 2019 році, позивачем у 2019 році було відпрацьовано 1442 год., 418 год. з яких нічні та оплачені з надбавкою 20 відсотків відповідно до вимог чинного законодавства, отже, у 2019 році позивачем було відпрацьовано 1024 год. (1442-418=1024) при нормі робочого часу 1993 год.

Суд зазначає, що у розрахункових листах ОСОБА_1 за 2015-2019 роки вбачається, що Головним управлінням ДФС у м. Києві було обчислено позивачу доплату за роботу в нічний час, надбавку за вислугу, надбавку за звання, надбавку за високі досягнення.

Відповідно до статті 62 КЗпП України надурочні роботи, як правило, не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52, 53 і 61).

Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині третій цієї статті.

При цьому, приписами 65 КЗпП України надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік.

Власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника.

Надурочні роботи можуть провадитися лише з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації (ст. 64 КЗпП України).

Отже, з огляду на викладені норми, суд дійшов висновку, що підставою для залучення особи до праці понаднормово та виплати компенсації за таку роботу можуть бути лише розпорядчі документи керівників структурних підрозділів органів податкової міліції про залучення особи рядового та начальницького складу до несення служби понад встановлений законодавством час. У разі відсутності зазначених документів, додаткова оплата понаднормової роботи не проводиться, оскільки фактично неможливо встановити факт залучення до здійснення надурочних робіт.

Слід зазначити, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не є надурочною робота працівника з ненормованим робочим днем понад установлену норму робочого часу, крім випадків виконання за дорученням роботодавця роботи, що не входила до кола його обов`язків.

Водночас, позивачем під час розгляду справи не надано до суду доказів залучення його до понадурочних робіт, як зокрема не надано будь-яких розпорядчих актів керівництва ГУ ДФС у м. Києві чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт виконання понадурочних робіт під час виконання обов`язків на посаді старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві.

При цьому, як було встановлено судом в ході судового розгляду справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві, що підтверджується розрахунковими листами за 2015 рік, за 2016 рік, за 2017 рік, за 2018 рік старшого оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України Василенко І.І. та наказам Головного управління ДФС у м. Києві за період грудень 2015- жовтень 2019 року "Про преміювання працівників Головного управління ДФС у м. Києві", які наявні у матеріалах справи було щомісячно визначене преміювання ОСОБА_1 за погодженням із профспілковим комітетом ГУ ДФС у м. Києві за підсумками роботи за грудень 2015 року- жовтень 2017 року.

При цьому, суд зазначає, що при розміру посадового окладу ОСОБА_1 у грудні 2015 року - 1138,35 грн. йому було нараховано премію в розмірі 3000,00 грн., при розмірі посадового окладу у 2016-2017 роках 1600,00 грн. ОСОБА_2 було нараховано на протязі вказаних років премію, яка середньому складала від 2200 грн. до 10500 грн. та в деяких місяцях становила 7 розмірі посадового окладу позивача. В свою чергу, при розмірі посадового окладу 5360,00 грн. у 2018 та 2019 роках позивачу в 2018-2019 роках було нараховано премію, яка становила від 357 грн. до 8500 грн.

Враховуючи викладене та те, що судом не встановлено а сторонами не надано докази залучення ОСОБА_1 до служби у понаднормовий час у період служби з серпня 2015 по листопад 2019 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дій Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо несплати позивачу компенсації за роботу в понадурочний час є необгрунтованими, відтак у задоволенні вказаних вимог слід відмовити.

Крім того, суд зауважує, що позивач під час проходження служби в органах податкової поліції не звертався до відповідача з приводу оскарження дій відповідача щодо внесення відомостей до табелів обліку використання робочого часу за серпень 2015 року по жовтень 2019 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві сплатити позивачу компенсацію в розмірі 140000,00 грн. за роботу в понадурочний час за період з серпня 2015 року по листопад 2019 року та зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві сплатити позивачу середній заробіток за час затримки повного розрахунку в сумі 386 750.00 грн., суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від вимог позивача про визнання незаконними дій Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо несплати позивачу компенсації за роботу в понадурочний час, у задоволенні яких судом було відмовлено, відтак у задоволенні вказаних вимог слід відмовити.

Крім того, з аналогічних обставин не підлягає задоволенню і вимога позивача про зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві видати позивачу уточнений Грошовий атестат та довідки про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням уточнених розрахунків належного грошового забезпечення, наведений, у рішенні суду.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи позивачем не було доведено, що ОСОБА_1 залучався до робіт в понадурочний час та Головним управлінням ДФС у м. Києві не виплачено йому компенсацію за роботу в понадурочний час.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 12 липня 2021 р.