Справа № 400/232/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 р. № 400/232/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.2020 № 1, № 1 в частині,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 1 у повному обсязі та податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 1 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 17 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Так, у пластиковій ємності без марки акцизного податку зберігався не спирт, а залишок антисептика. Експертиза вмісту цієї ємності (прозорої рідини із запахом спирту) не проводилась, а контролюючий орган самостійно кваліфікував рідину як алкогольні напої, не вказуючи до якого коду УКТ ЗЕД вона належить. Пляшка горілки "Marlin Atlantic" була відкоркована для продажу горілки на розлив та на ній містилися залишки марки акцизного податку. Перевіряючими не зазначена в Акті перевірки розрахункова вартість немаркованого підакцизного товару, що є суттєвим для вираховування штрафних санкцій при встановленні фактів порушення ст. 11 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265). Під час проведення перевірки, службові особи контролюючого органу не вимагали від позивача проведення інвентаризації. Інвентаризація не проводилася, а відтак, зазначене в Акті перевірки твердження про наявність у приміщені кафе "надлишку пива "Оболонь" світле об`ємом 0,5 л за ціною 18 грн у кількості 682 банки" є безпідставним.

Позивач зазначає, що отриманий під час проведення контрольної розрахункової операції фіскальний чек не свідчить про проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів, оскільки вказаний чек містить усі передбачені законодавством відомості: ціну товару, його кількість та код УКТ ЗЕД. Також Позивач загострює увагу суду на порушеннях процесу проведення перевірки відповідачем. Так, копії письмових пояснень, звіт "Дані по товарам", "Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей)", що є невід`ємними частинами акту перевірки, позивачу не надані. Акт перевірки позивач не підписувала, а відповідач акт відмови від підписання акту перевірки не складав, що є підставами стверджувати, що Акт перевірки взагалі не було вручено позивачеві у спосіб, передбачений законом. Станом на момент проведення перевірки позивач мала на зберіганні пиво "Оболонь" світле об`ємом 0,5 л у кількості 682 банки. Вказане пиво позивачу не належить, в реалізації не перебувало, а прийняте на тимчасове зберігання від громадянина ОСОБА_2 на підставі договору зберігання. На час проведення перевірки ОСОБА_2 знаходився в кафетерії та надав перевіряючим усні пояснення, що є власником пива, однак вказане в акті перевірки не відображено.

05.02.2021 р. відповідач подав відзив на позов (а. с. 41-48), згідно з яким перевіркою виявлено такі порушення: проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів (обліку кількості підакцизних товарів); ведення з порушеннями обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання; зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку; реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії. Від підписання акту перевірки позивач відмовилась, про що складено відповідний акт від 26.11.2020 р. Порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265 встановлено, оскільки дані "Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей)" і "Дані по товарам" відрізнялися. Стосовно порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265 відповідач зазначив, що встановлено надлишок пива "Оболонь" світле об`ємом 0,5 л у кількості 682 банки, на яке позивач не надала жодних підтверджуючих документів. Крім того, при проведенні перевірки встановлено порушення ст. 11 Закону № 481, а саме: зафіксовано факт зберігання прозорої рідини з характерних запахом спирту об`ємом 1 л у пластиковій 5-літровій ємності без етикетки та марки акцизного податку, пляшок горілки "Marlin Atlantic" об`ємом 0,7 л без марок акцизного податку. Оскаржувані рішення відповідач вважає прийнятими у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

11.02.2021 р. позивач подала відповідь на відзив (а. с. 72-89), де зазначила про відсутність підстав для призначення перевірки, що є наслідком протиправності прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень. Позивач наполягає, що чинне законодавство не містить вимоги про використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів (обліку кількості підакцизних товарів). Той факт, що технічні можливості РРО дозволяють формувати звіт щодо залишків товарів, не є доказом його обов`язковості. Наведене свідчить про застосування до підприємця штрафних санкцій за невиконання вимог, які не встановлені законом. Факт продажу (реалізації) пива "Оболонь" (яке лише тимчасово зберігалось у позивача) відповідачем не встановлено ніяким чином. Штрафна санкція застосовується виключно за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Також Відповідачем не доведено зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку, оскільки знаходження залишку 1 літру рідини у п`ятилітровій пляшці не доводить факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

23.03.2021 р., 18.05.2021 р. 10.06.2021 р., 18.06.2021 р. і 05.07.2021 р. (а. с. 103-109, 111-119, 153-154) позивач подавала письмові пояснення, в яких додатково обґрунтовувала позовні вимоги з посиланням на судову практику.

Ухвалою від 18.05.2021 р. суд допустив процесуальне правонаступництво в адміністративній справі, шляхом заміни Головного управління ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код 43144729) його правонаступником Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код ВП 44104027).

За клопотанням представників сторін справу розглянуто в письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представників сторін та свідків, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом від 17.11.2020 р. № 252 призначено проведення з 17.11.2020 р. фактичної перевірки позивача за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2020 р. по момент закінчення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів (а. с. 51).

17.11.2020 р. проведено фактичну перевірку кафетерію позивача, що оформлено актом від 26.11.2020 р. № 1710/14-29-09-01/ НОМЕР_1 (а. с. 18-19). Перевіркою встановлено такі порушення:

- зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту об`ємом 1 л, розлиту в пластикову ємність місткістю 5 л без етикетки із зазначенням назви, виробника, вмісту спирту та без марок акцизного податку; пляшок горілки "Marlin Atlantic" об`ємом 0,7 л із залишками спирту, без марок акцизного податку, чим порушено вимоги ст. 11 Закону № 481;

- проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів, а саме: облік кількості підакцизних товарів, що є порушенням п. 11 ст. 3 Закону № 265;

- ведення з порушеннями обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 12276,00 грн, а саме: встановлено надлишок пива "Оболонь" світле об`ємом 0,5 л за ціною 18 грн у кількості 682 банки, на яке позивач не надала жодних підтверджуючих документів, що є порушенням п. 12 ст. 3 Закону № 265;

- термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями сплив 03.07.2020 р., а наступна ліцензія діє з 09.07.2020 р. У період з 04.07.2020 р. по 08.07.2020 р. позивач здійснила реалізацію алкогольних напоїв без наявності діючої ліцензії, чим порушено вимоги ст. 15 Закону № 481 (в цій частині Позивач не оскаржує податкове повідомлення-рішення та висновки контролюючого органу).

28.12.2020 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 29652,00 грн, з яких: 24552,00 грн за ведення з порушеннями обліку товарних запасів і 5100,00 грн за проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів (а. с. 20, 22). Зазначене рішення позивач оскаржує повністю.

28.12.2020 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 34000,00 грн, з яких: 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку і 17000,00 грн за реалізацію алкогольних напоїв без наявності діючої ліцензії (а. с. 21, 23). Зазначене рішення позивач оскаржує лише в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Тобто, факту реалізації алкогольних напоїв без наявності діючої ліцензії суд не дає своєї оцінки, оскільки зазначене порушення позивач не оскаржує.

Вирішуючи питання про наявність підстав для призначення фактичної перевірки позивача, суд виходить з того, що право на проведення перевірки, у тому числі фактичної, визначено положеннями п. 75.1 ст. 75 та п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст. 80 ПК України.

В основу проведення фактичної перевірки позивача відповідачем покладено п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, який передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що при призначенні перевірки контролюючим органом в оскаржуваному наказі не зазначено будь-яких фактичних обставин, які послугували підставою для призначення перевірки.

Проаналізувавши норми ПК України, суд дійшов висновку, що підставою для проведення фактичної перевірки є конкретний пункт ПК України (у даному випадку п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80), який зазначається контролюючим органом при прийнятті наказу на проведення фактичної перевірки, а наявність чи отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства є обставиною застосування п.п. 80.2.5, так само й здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам, встановленим ПК України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Такий висновок суду, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.05.2018 р. по справі № 810/1394/16, а саме: "... Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального)."

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, за встановлені при перевірці порушення "зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку" (залишок рідини із запахом спирту у п`яти літровій пляшці; знаходження пляшки горілки "Marlin Atlantic" об`ємом 0,7 л із залишками спирту, без марки акцизного податку), суд вважає за необхідне зазначити наступне, приписами ст. 11 Закону № 481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 226.2 ст. 226 Податкового кодексу України (далі ПК України) наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Згідно з абзацом 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, виробництва, зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

В судовому засіданні з`ясовано та підтверджується матеріалами справи, показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відеозаписом, зробленим під час проведення перевірки, що перевіряючі дійшли висновку про те, що в п`яти літровій пляшці залишок рідини із запахом спирту є саме алкогольний напій для вживання, виключно шляхом особистого обнюхування пляшки.

Експертиза рідини не проводилася, інших методів встановлення хімічного складу (властивостей) рідини перевіряючими не проводилося. Будь-яких інших непрямих доказів наявності (збереження) у приміщенні кафетерію алкогольних напоїв без акцизних марок Відповідач суду не надав.

А відтак, суд приходить до висновку, що Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт збереження у приміщенні кафетерію алкогольних напоїв без акцизних марок під час проведення фактичної перевірки.

Оцінюючи надані відповідачем докази, - фотографію знаходження пляшки горілки "Marlin Atlantic" об`ємом 0,7 л із залишками спирту, без марки акцизного податку (а. с. 30-31), суд вважає за необхідне зазначити, що пляшка горілки є відкоркованою та на пляшці є залишки від акцизної марки, що спростовує твердження Відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перевіряючими під час проведення фактичної перевірки не встановлено, належним чином не зафіксовано та не доведено в судовому засіданні факт збереження приміщенні кафетерію алкогольних напоїв без акцизних марок, а відтак, застосування штрафних санкцій за порушення положень ст. 11 Закону № 481 є безпідставним.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 1, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 29652,00 грн (24552,00 грн за ведення з порушеннями обліку товарних запасів і 5100,00 грн за проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів), слід зауважити, що до таких висновків контролюючий орган дійшов, встановивши факт наявності в приміщенні торгового залу кафетерію надлишок пива "Оболонь" світле об`ємом 0,5 л у кількості 682 банки, яке позивач не обліковувала та не надала жодних підтверджуючих документів правомірності знаходження цього пива в кафетерії.

В судовому засіданні судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що пиво у кількості 682 банки знаходилися на зберіганні Позивача на підставі договору зберігання від 15.11.2020 р., накладних від 15.11.2020 р. та від 18.11.2020 р. (а. с. 25-28). Ці документи надавалися Позивачем первіряючим до прийняття податкових повідомлень-рішень, але не були взяті до уваги.

Слід зазначити, що під час проведення перевірки відносно позивача було складено протокол за ч. 1 ст. 156 КУпАП та згодом направлено до суду. 17.02.2021 року Ленінський районний суд м. Миколаєва по справі № 489/389/21 прийняв постанову про закриття провадження справі у зв`язку з відсутністю в діях Позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП (відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку) (а. с. 120). Ленінським районним судом м. Миколаєва надана оцінка фактів, викладених у протоколі, та встановлено відсутності факту незаконної реалізації Позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Окрім того, суд наголошує, що Відповідачем ані в Акті перевірки, ані під час розгляду справи в суді не надано жодних доказів реалізації Позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Щодо зазначеного в Акті перевірки порушення про ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, яке стосується наявності в приміщені кафетерію 628 банок пива, суд вважає, що оскільки в наявності є договір на зберігання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , то слід зазначити, що у позивача немає законних підстав та обов`язку вести облік товарів, що не належать їй.

А відтак, суд приходить до висновку, що Податкове повідомлення-рішення за порушення Позивачем п. 12 ст. 3 Закону № 265 прийнято Відповідачем неправомірно та належить скасуванню.

На підставі п. 11, 12 ст. 3 Закону № 265 (в редакції на момент проведення перевірки позивача) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напів дорогоцінного каміння).

Виходячи з аналізу вище перелічених норм права, суд приходить до висновку, що в діях Позивача відсутнє порушення проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування підакцизних товарів, а саме: облік кількості підакцизних товарів, що перебачено п. 11 ст. 3 Закону № 265.

Викладене вище є підставою для задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 908,00 грн (а. с. 32), що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 1 у повному обсязі та податкового повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 1 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 17 000,00 грн задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.12.2020 р. № 1 у повному обсязі та податкове повідомлення-рішення від 28.12.2020 р. № 1 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15.07.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська