Справа № 160/9791/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2021 року Справа № 160/9791/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська митниця Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови,
17.06.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпропетровська митниця ДФС, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.07.2021 року о 12 год. 00 хв.; зобов`язано Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати разом з відзивом на позовну заяву належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 62742581.
01.07.2021 року представником відповідача на офіційну електронну адресу суду подано клопотання про продовження строку для подання відзиву.
У судове засідання, призначене на 05.07.2021 року, прибув представник позивача та підтримав обрану правову позицію.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка будь-якого учасника справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
05.07.2021 року судом ухвалено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Стягувачем за виконавчим провадженням №62742581 визначено Дніпропетровську митницю ДФС, боржником - ОСОБА_1 .
У межах виконавчого провадження державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курбатовою Мариною Сергіївною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.08.2020 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.12.2020 року, постанову про арешт коштів боржника від 03.06.2021 року.
23.06.2021 року державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курбатовою Мариною Сергіївною винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №62742581.
Підставою для повернення виконавчого документу визначено відсутність майна у власності боржника, на яке може бути звернуто стягнення та здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку іншого майна виявились безрезультатними.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).
Частиною 1 ст. 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів визначені ст. 3 Закону №1404-VIII.

Зокрема, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст.4 Закону №1404-VIII визначено обов`язкові вимоги до виконавчого документа. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII постанова №0393/11000/18, видана 08.11.2018 року Дніпропетровською митницею ДФС є рішенням, що підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровської митниці ДФС №0393/11000/18, яка видана 08.11.2018 року, громадянку ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України; на громадянку ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 Митного кодексу України у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено Дніпропетровську митницю ДФС, яка є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року № 858 Про утворення територіальних органів Державної митної служби утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку 1 та 2 вказаної постанови, утворено Дніпровську митницю Держмитслужби, а також Дніпропетровська митниця ДФС реорганізована шляхом приєднання до Дніпровської митниці Держмитслужби.

Дніпровська митниця Держмитслужби () зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 15.11.2019, номер запису 1 092692 та з 08.12.2019 року розпочала свою роботу.

Згідно зі статтею 81 Цивільного кодексу юридичною особою публічного права визнається юридична особа, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Таким чином, маючи статус юридичної особи публічного права, Дніпропетровська митниця ДФС, як і її правонаступник Дніпровська митниця Держмитслужби є органом, до якого застосовується тримісячний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, у відповідності до ст. 12 Закону України Про виконавче провадження

У постанові від 17.08.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62742581 зазначено, що постанова Дніпропетровської митниці ДФС №0393/11000/18, яка видана 08.11.2018 року, набрала законної сили 19.11.2018 року.

При цьому постанова про відкриття виконавчого провадження №62742581 прийнята 17.08.2020 року тобто з пропуском тримісячного строку для звернення із заявою про примусове виконання постанови Дніпропетровської митниці ДФС №0393/11000/18 від 08.11.2018 року.

Отже, приймаючи до виконання постанову Дніпропетровської митниці ДФС №0393/11000/18 від 08.11.2018 року після спливу тримісячного строку з моменту набрання нею чинності, державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курбатовою Мариною Сергіївною порушені права позивача на здійснення належного виконавчого провадження, в якому ОСОБА_1 визнано боржником.

Таким чином, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження №62742581 від 17.08.2020 року, державний виконавець діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що 05.08.2020 року на адресу Відділу надійшла заява від 18.11.2018 року за вих. №2715/10/04-50-20-02 разом з виконавчим документом, а саме: постанова у справі про порушення митних правил №0393/11000/18 від 08.11.2018 року, видана Дніпропетровською митницею ДФС про стягнення штрафу про порушення митних правил з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської митниці ДФС в розмірі 8500,00 грн.

05.08.2020 року відповідальною особою відділу забезпечено своєчасне виконання дій щодо прийняття, обробки та реєстрації в Автоматизованій системі виконавчого провадження вхідної кореспонденції, а саме: виконавчий документ було зареєстровано за вхідним №7498 та присвоєно номер АСВП №62742581.

05.08.2020 року за результатами автоматичного розподілу виконавчих документів системою виконавчий документ було передано державному виконавцю для розгляду та прийняття відповідного рішення.

Також відповідач вказує, що у період з 05.08.2020 року по 17.08.2020 року державним виконавцем Відділу вживалися заходи щодо отримання від Дніпропетровської митниці ДФС підтвердження вчасності направлення виконавчого документу на виконання.

17.08.2020 року державним виконавцем Відділу від Дніпропетровської митниці ДФС отримано копію фіскального чеку № ФН від 18.12.2018 року, згідно з яким встановлено, що 18.12.2018 року стягувачем через установу зв`язку, а саме АТ «УКРПОШТА» листом за номером відправлення №432 було пред`явлено до виконання заяву про примусове виконання за вих. №2715/10/04-50-20-02 від 18.12.2018 року, до якої було додано оригінал виконавчого документу. Вказане свідчить про те, що лист під час пересилки, в період з 18.12.2018 року до 05.08.2020 року було втрачено працівниками АТ «УКРПОШТА». Враховуючи викладене, на думку відповідача, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання було перервано з 18.12.2018 року.

З вказаних пояснень судом встановлено, що реєстрація виконавчого провадження відбулась 05.08.2020 року, в той час як постанова Дніпропетровської митниці ДФС №0393/11000/18 від 08.11.2018 року направлена відповідачу 18.12.2018 року, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» №432.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується: 1) об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями; 2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; 3) виготовлення документів виконавчого провадження; 4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження.

Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначений Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року №2432/5 (далі Положення).

Відповідно до вказаного Положення автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Пунктом 3 розділу І Положення визначено, що Реєстраторами Системи є, зокрема:

відповідальні особи органу державної виконавчої служби;

державні виконавці органів державної виконавчої служби;

керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Частиною 6 Розділу І Положення визначено, що система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме:

реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями.

Згідно з п.1 Розділу ІІ Положення вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Положення під час реєстрації виконавчого документа до Системи вносяться такі відомості: дата надходження виконавчого документа.

З аналізу наведених норм видно, що реєстрація виконавчого документу має бути здійснена у день надходження до державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що виконавчий документ - постанова Дніпропетровської митниці ДФС №0393/11000/18 від 08.11.2018 року зареєстрована з порушенням строків її реєстрації з моменту надходження.

Доказів надходження виконавчого документу до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) саме 05.08.2020 року суду не надано.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" від 02.04.2012 № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, законодавцем визначений конкретний строк для відкриття виконавчого провадження державним виконавцем, такий строк становить «не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа».

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 17.08.2020 року, в той час, як виконавчий документ фактично зареєстровано 05.08.2020 року.

Отже, має місце порушення строку відкриття виконавчого провадження з моменту реєстрації виконавчого документу.

Вказане свідчить про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження №62742581 від 17.08.2020 року, як такої, що винесена з порушенням строків відкриття виконавчого провадження.

У рішенні Конституційного Суду України в від 29.06.2010 №17-рп/2010 вказано, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) неодноразово висловлював свою позицію, у відповідності до якої принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості" закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Зокрема, на думку суду, вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права, тлумачитися у спосіб, сумісний з верховенством права і найбільш сприятливий для особи (рішення у справах "Полторацький проти України" (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29.04.2003, заява №38812/97, §155, "Олександр Волков проти України" (Oleksandr Volkov v. Ukraine), від 09.01.2013, заява №21722/11, §170, "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine) від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, §57).

При цьому під терміном "закон" слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" і "передбачуваності". "Закон" повинен бути належним чином доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як "закон", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія (рішення у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), рішення від 23.06.1995, заява №18139/91, §37).

Відповідачем, приймаючи оскаржувану постанову, не дотримано наведених вимог Європейського суду з прав людини, порушено право позивача на правову визначеність, що є основним елементом верховенства права.

Оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження №62742581 від 17.08.2020 року державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курбатовою Мариною Сергіївною винесено з порушенням процедури прийняття, яка стосується майнового інтересу позивача, суд вважає, що права та законні інтереси ОСОБА_1 мають бути відновлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908 грн., що документально підтверджується квитанцією від 14.06.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений позивачем судовий збір у сумі 908 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Каштанова, буд. 52, м. Синельникове, Дніпропетровська область, 52500, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська митниця Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, 49038, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 17.08.2020 року у виконавчому провадженні № 62742581 про відкриття виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курбатовою Мариною Сергіївною про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500 грн. на підставі постанови від 08.11.2018 року № 0393/11000/18 Дніпропетровської митниці ДФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський