Справа № 460/4845/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2021 року м. Рівне №460/4845/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фізична особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 01, винесену 27.04.2021 заступником начальника Держпроспоживслужби у Рівненській області Немкович О.Ю.; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 035 від 22.04.2021; 3) визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 034 від 22.04.2021. Мотивуючи вимоги позову позивач вказує, що при проведенні планового заходу відповідачем порушено вимоги чинного законодавства так як не направлено позивачу за 10 календарних днів до дати проведення перевірки повідомлення про її проведення; вказує, що повідомлення не відповідає вимогам, встановленим ч.4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Окрім того вказує, що не порушувала вимоги п. 5, 6, 9 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить до продажу споживачу, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.03.2019 № 358 так як до перевірки нею було надано документи про походження, виробника товару, його безпечність та відповідність санітарно-епідеміологічному законодавству. З наведених вище обставин та підстав, зазначених у позові просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого він заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказує, що на виконання секторального плану державного ринкового накладну на 2021 була проведена планова перевірка характеристик продукції у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході проведення перевірки було зафіксовано порушення ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», що відображено в акті перевірки характеристик продукції від 21.04.2021 № 013 та протоколі про виявлення порушеннявід 27.04.2021 № 01. Виявлені під час перевірки порушення тягнуть за собою відповідальність, передбачену п.2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», зокрема: до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у їх задоволенні відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якому наводить доводи та аргументи, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в якому на спростування мотивів позивача, наведених у відповіді на відзив зазначає подібні твердження, що наведені у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 17.05.2021 позову заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 22.06.2021 в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи № 460/4845/21 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, - відмовлено.

Ухвалою суду від 07.07.2021 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в адміністративній справі № 460/4845/21, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 035 від 22 квітня 2021 року та визнання протиправним і скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 034 від 22 квітня 2021 року, - залишено без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заяви по суті сторін та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо прийняття постанови про накладення штрафу, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Судом досліджено наявні у справі докази та з`ясовано наступне.

Позивач є Фізичною особою-підприємцем, яка займається торгівлею непродовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в ТЦ «Екватор» у м. Рівному по вул. Макарова, 23.

На виконання секторального плану державного ринкового нагляду на 2021 була проведена планова перевірка характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Перевірка проводилася з 16.04.2021 по 21.04.2021 за участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 .

Копію листа Головного управління від 14.04.2021 № 05-03-17/01-11/1433-21 про проведення перевірки, копію направлення було вручено позивачу перед початком проведення перевірки.

За результатами перевірки було складено акт перевірки характеристик продукції від 21.04.2021 № 013 (далі по тексту - Акт перевірки) та Протокол про виявлене порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 27.04.2021 № 01 (далі по тексту - Протокол).

У вказаних документах зафіксовані наступні порушення вимог законодавства у сфері державного ринкового нагляду:

розповсюдження продукції: на продукції взуття туфлі дівчачі ТМ COCCODRILLO» (чорні розмір 35, артикул Z182-12103SH9-035, штрихований код 79320035) відповідно до п.5 Технічного регламенту «Про затвердження Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття» затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 06.03.2019 №358 та зареєстровано Міністерством юстиції України 02.04.2019 за №336/33307 відсутня інформація про складові взуття яка зазначається на маркуванні відповідно до п.9 вищезгаданого Технічного регламенту. На маркуванні обов`язковою є інформація про три основні складові взуття згідно Технічного регламенту, а саме: матеріал верху; підкладка й устілка; підошва.

Складові взуття позначаються відповідно до п. 9 Технічного регламенту у вигляді піктограм або текстових позначень конкретних матеріалів, які зазначено у додатку 1 до цього Технічного регламенту.

Згідно п. 6 Введення в обіг взуття здійснюється за умови його маркування згідно з вимогами цього Технічного регламенту та відповідності іншому законодавству України, що до нього застосовується.

Відповідно до п. 9, на маркуванні має зазначатись інформація про матеріал відповідно до додатка Технічного регламенту, який становить не менше 80 відсотків площі верху взуття, підкладки та устілки, а також 80 відсотків об`єму зовнішньої підошви. Якщо немає жодного матеріалу, частка якого б перевищувала 80 відсотків, інформацію належить подавати про два основні матеріали, з яких виготовлено взуття.

Інформація про матеріал має наноситись на взуття. Виробник або його уповноважений представник може обрати визначені згідно Технічного регламенту текстові позначення або піктограми.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»27.04.2021 Відповідачем було винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 01 щодо ФОП ОСОБА_1 , згідно якої до позивача було застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 51000грн.

Окрім того, рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.04.2021 № 034, № 035 до позивача застосовано обмежувальний (корегувальний) захід у вигляді обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами п. 5, п. 6, п. 9 додатку 1 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття» затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 06.03.2019 № 358 та зареєстровано Міністерством юстиції України 02.04.2019 за № 336/33307, у тому числі шляхом співпраці із постачальником (виробником/імпортером) у ланцюгу постачання та шляхом обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку до 04.06.2021.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно із абз. 8 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, забезпечення а також відсутності загроз суспільним інтересам.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не е об`єктами технічних регламентів.

Згідно із п. 4 ч. 1ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Згідно із ч.ч. 3-6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки - характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Згідно із ч. 10 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції п`яти робочих днів. Продовження строку проведення виїзної перевірки не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику. Ступені ризику видів продукції та критерії, за якими визначається належність продукції до відповідних ступенів ризику, затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 4 ст. 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час розроблення проектів секторальних планів ринкового нагляду та проектів змін до таких планів враховуються: 1) результати моніторингу причин і кількості звернень споживачів (користувачів) про захист їх права на безпеку продукції, причин і кількості нещасних випадків і випадків заподіяння шкоди здоров`ю людей внаслідок споживання (використання) продукції, який здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) аналіз відомостей, включених до системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик; 3) аналіз інформації, одержаної з міжнародних, регіональних та іноземних систем повідомлення про продукцію, що становить серйозний ризик; 4) аналіз даних національної інформаційної системи ринкового нагляду; 5) результати моніторингу вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів: 6) необхідність проведення органами ринкового нагляду спільних перевірок характеристик продукції у разі, якщо відповідний вид продукції є об`єктом кількох технічних регламентів.

Відповідно до ч.ч. 5-12 ст. 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» секторальні плани ринкового нагляду складаються з плану здійснення ринкового нагляду та плану здійснення контролю продукції. Проекти секторальних планів ринкового нагляду та змін до них разом з їх обґрунтуванням підлягають обговоренню із заінтересованими органами виконавчої влади, об`єднаннями суб`єктів господарювання, громадськими організаціями споживачів (об`єднаннями споживачів), науково-технічними та інженерними товариствами і спілками. Пропозиції до проектів секторальних планів ринкового нагляду та змін до них, надані заінтересованими органами виконавчої влади, об`єднаннями суб`єктів господарювання, громадськими організаціями споживачів (об`єднаннями споживачів), науково-технічними та інженерними товариствами і спілками, підлягають обов`язковому розгляду органами ринкового нагляду. Секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Секторальні плани ринкового нагляду та зміни до них не пізніше трьох робочих днів з дня їх затвердження оприлюднюються шляхом опублікування у друкованому засобі масової Інформації відповідного органу ринкового нагляду (у разі його відсутності - у друкованому засобі масової інформації, визначеному цим органом) та шляхом розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу ринкового нагляду, а в разі потреби - також в інший спосіб. Органи ринкового нагляду щорічно готують звіти про виконання секторальних планів ринкового нагляду за попередній рік та не пізніше 1 квітня оприлюднюють їх шляхом опублікування у друкованому засобі масової інформації відповідного органу ринкового нагляду (у разі його відсутності - у друкованому засобі масової інформації, визначеному цим органом) та шляхом розміщення на офіційному веб- сайті відповідного органу ринкового нагляду. Порядок розроблення та перегляду секторальних планів ринкового нагляду, моніторингу та звітування про їх виконання визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до абз. 8 статті 1 Закону № 2735-VІ державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 10 вказаного Закону ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.

Відповідач, відповідно до наданих чинним законодавством повноважень (Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, затверджено наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 21.01.2020 року № 161, постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд від 28.12.2016 № 1069 та ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»), здійснює контроль на території Рівненської області за дотриманням законодавства у сфері державного ринкового нагляду, в тому числі за дотриманням вимог технічних регламентів на окремі види продукції.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області від 12.04.2021 № 1282-АГ, у період з 16.04.2021 по 21.04.2021 було проведено планову перевірку характеристик продукції взуття та/або іграшки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 »., фактична адреса, АДРЕСА_2 .

Також судом встановлено, що в день початку планової перевірки 16.04.2021 позивачу було вручено направлення на проведення перевірки від 12.04.2021 № 1276 та повідомлення від 14.04.2021 № 05-03-17/01-11/1433-21.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширює свою дії на правовідносини, які виникають у сфері державного ринкового нагляду у сфері безпечності нехарчової продукції, тому посилання позивача на те, що відповідачем під час процедури призначення перевірки було порушено вимоги цього закону, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

На момент проведення перевірки відповідачем було виявлено, що на півпарі взуття, туфлі дівчачі ТМ «COCCODRILLO», чорні, розмір 35, артикул Z182-12103SH9-035, штриховий код 79320035, була відсутня бирка.

Згідно з п. 1 «Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття» затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 06.03.2019 №358, цей Технічний регламент встановлює вимоги до маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу.

Згідно п.5, 6, 9 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, інформація про складові взуття зазначається на маркуванні відповідно до пункту 9 цього Технічного регламенту.

На маркуванні обов`язковою є інформація про три основні складові взуття згідно з додатком 1 до цього Технічного регламенту, а саме:

матеріал верху;

підкладка й устілка;

підошва.

Складові взуття позначаються відповідно до пункту 9 цього Технічного регламенту у вигляді піктограм або текстових позначень конкретних матеріалів, які зазначено у додатку 1 до цього Технічного регламенту.

Визначення матеріалів верху взуття проводиться відповідно до абзацу першого пункту 9 та додатка 1 до цього Технічного регламенту без урахування аксесуарів або елементів, що їх укріплюють (деталі зі шкіри, ремені для закріплення на щиколотці, прикраси, застібки, язички, блочки або аналогічні елементи).

Визначення матеріалу підошви має здійснюватися залежно від обсягу використаних матеріалів відповідно до пункту 9 цього Технічного регламенту.

Введення в обіг взуття здійснюється за умови його маркування згідно з вимогами цього Технічного регламенту та відповідності іншому законодавству України, що до нього застосовується.

На маркуванні має зазначатись інформація про матеріал відповідно до додатка 1 до цього Технічного регламенту, який становить не менше 80 відсотків площі верху взуття, підкладки та устілки, а також 80 відсотків об`єму зовнішньої підошви. Якщо немає жодного матеріалу, частка якого б перевищувала 80 відсотків, інформацію належить подавати про два основні матеріали, з яких виготовлено взуття.

Інформація про матеріал має наноситись на взуття. Виробник або його уповноважений представник може обрати визначені у додатку 1 до цього Технічного регламенту текстові позначення або піктограми.

Маркування згідно з цим Технічним регламентом включає нанесення передбаченої інформації не менш як на одну напівпару з пари взуття. Маркування здійснюється шляхом тиснення, приклеювання, гофрування або прикріплення ярлика.

Маркування має бути видимим, добре закріпленим та доступним, а розміри піктограм достатніми для зручності розуміння інформації, зазначеної на маркуванні. Маркування має бути зрозумілим для споживача і не вводити його в оману.

Виробник або його уповноважений представник забезпечують маркування взуття і достовірність зазначеної на ньому інформації. Якщо виробник не є резидентом України (та у разі відсутності уповноваженого представника), цей обов`язок покладається на особу, яка вводить в обіг взуття на ринку України. Продавець має переконатися, що взуття, яке він продає, містить маркування, передбачене цим Технічним регламентом.

Як стверджує позивач, під час проведення перевірки вона звертала увагу працівників відповідача на те, що бирка могла відчепитися, оскільки ця пара взуття виставлена на вітрині і постійно приміряється покупцями, а також зазначила, що бирку можна знайти та причепити. Окрім того, позивачем було надано документи, які підтверджують походження та придбання такого товару, а саме:

договір про співпрацю в області торгівлі від 08.04.2015 з виробником та власником ТМ «COCCODRILLO» - АТ «CDRL», що знаходиться за адресою: м. Пьяново, вул. Квятова, буд. 2, Koscian 64-000, Польща;

додаткову угоду від 08.04.2019 до договору про співпрацю в області торгівлі від 08.04.2015;

інвойс на придбання партії товарів;

копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 28.04.2016 №05.03.02-03/15173.

Вказані документи підтверджують походження товару, його безпечність та відповідність санітарно-епідеміологічному законодавству.

При цьому, як стверджує позивач працівниками відповідача не вимагалось надання бирки на туфлі, а вимагалось надання додаткових документів щодо підтвердження ввезення товару на митну територію України.

Згідно ч.1 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:

знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;

не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;

не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;

декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;

органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;

вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Згідно ч. 1 цієї статті, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У відповідності до п. 7 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, у разі невідповідності маркування взуття, яке введене в обіг, вимогам цього Технічного регламенту органи державного ринкового нагляду вживають обмежувальних (корегувальних) заходів відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача, що виявлене відповідачем порушення є формальною невідповідністю і до позивача, на підставі ч. 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» повинні були застосовуватись обмежувальні (коригувальні) заходи шляхом прикріплення бирки на напівпару взуття, а не шляхом накладення на позивача штрафу у розмірі 51000грн, а тому оскаржувана постанова від 27.04.2021 № 01 винесена відповідачем необґрунтовано.

Також, суд при вирішенні справи враховує, що рішеннями відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.04.2021 № 034, № 035 до позивача застосовано обмежувальний (корегувальний) захід у вигляді обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами п.5, п.6, п.9 додатку 1 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття» затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 06.03.2019 №358, у тому числі шляхом співпраці із постачальником (виробником/імпортером) у ланцюгу постачання та шляхом обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку до 04.06.2021.

Як встановлено судом, зазначені обмежувальні заходи позивачем виконано в повному обсязі у зв`язку з чим, рішеннями відповідача від 09.06.2021 № 055, 056, рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 22.04.2021 № 034, № 035 скасовано.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 51000грн. за порушення, вчинення якого тягне за собою вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, а тому такий штраф є необґрунтованим.

Також, суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом в постанові від 30.04.2020 у справі № 820/5458/17. В цій постанові Верховний Суд вказав, що враховує наявність у відповідача дискреції в питаннях визначення певного виду санкцій та наголошує, що такі рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. Наявні дискреційні повноваження не можуть використовуватися з порушенням цих принципів.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (рішення Європейського суду з прав людини у справі Sramek v. Austria від 22 жовтня 1984 року).

Суд або трибунал у змістовному значенні визначається за судовими функціями, тобто визначенням питань, що знаходяться у межах повноважень органу, що засновані на нормах права, і після проведення провадження у передбаченому законом порядку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Sramek v. Austria від 22 жовтня 1984 року та справі Cyprus v. Turkey від 10 травня 2001 року, § 233).

Право винесення рішення входить у визначення поняття «суд». Провадження повинні забезпечувати «визначення судом проблем у спорі» відповідно до ст. 6 § 1 (рішення Європейського суду з прав людини у справі Benthem v. theNetherlands від 23 жовтня 1985 року, § 40).

Пункт 1 статті 6 Конвенції містить два аспекти вимоги безсторонності.

По-перше, орган, який розглядає справу, повинен бути безстороннім суб`єктивно, тобто жодний його член не повинен мати будь-якої особистої зацікавленості або упередженості. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які б свідчили про протилежне.

По-друге, такий орган повинен також бути безстороннім з об`єктивного погляду, тобто він повинен надати достатні гарантії, які б виключали будь-які законні сумніви стосовно цього (рішення Європейського суду з прав людини у справі AcademyTradingLtd. andOthers v. Greece від 26 лютого 1998 року, § 43; Daktaras v. Lithuania від 19 вересня 2000 року, § 30; Moiseyev v. Russia від 09 жовтня 2008 року, § 174).

Суд звертає увагу, що застосований до позивача штраф у розмірі 51 000грн, не відповідає загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності, оскільки застосовано до позивача незаконно, всупереч вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 27.04.2021 № 01 є такою, що не відповідає встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправна.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.139 КАС України згідно з якими, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оригінал квитанції про сплату судового збору від 11.05.2021 № 26160657 знаходиться у матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області про накладення штрафу від 27 квітня 2021 № 01.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Держпродспоживслужби у Рівненській області (вул. Малорівненська, 91, м. Рівне, Рівненська обл., 33025, ).

Суддя Т.О. Комшелюк