Справа № 400/1005/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 р. № 400/1005/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2018 № 000282,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі відповідач) з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області № 000282 від 26.12.2018 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 81561,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких податковим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач надав відзив на позов, просив в його задоволенні відмовити, та зазначив, що позивачем допущені порушення вимог законодавства, а саме: на момент проведення перевірки, здійснювалась реалізація алкогольних напоїв з використанням реєстратора розрахункових операцій, який не зазначений в даній ліцензії, та проводилась роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а тому податкове повідомлення рішення є правомірним. Відтак, вважає що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

ГУ ДФС у Миколаївській області в період з 14.12.2018 року по 17.12.2018 року на підставі наказу від 11.12.2018 року № 2726 проведено фактичну перевірку магазину-кафетерію, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

В ході перевірки встановлені наступні порушення:

- ч. 26 ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481), а саме: реалізація алкогольних напоїв через контрольно-касовий апарат, який не вказаний у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю;

- п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі - Постанова №957), а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 17.12.2018 року №252/14-29-40-01/ НОМЕР_1 .

На підставі зазначеного вище акту перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 року №000282 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 81561,88 грн.

Не погодившись із вказаними податковим повідомленнями рішеннями позивач вернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункт 20.1.4. п. 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Главою 8 ПК України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення.

Відповідно до пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-BP (далі - Закон № 481/95-BP).

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 482/95-ВР, - контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пп. 19-1. 1.13. п.19.1 ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

За приписами пп. 19-1.1.19. п.19.1 ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів.

Згідно із пп. 19-1.1.20. ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відтак, контроль за дотриманням суб`єктами господарювання норм ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» належить до повноважень органів Державної фіскальної служби.

Відповідно до ст.15 Закону України №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Частиною 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм, законодавець встановлює обов`язок суб`єктів господарювання здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями, застосовуючи саме той електронний контрольно-касовий апарат, який зазначено в додатку до ліцензії.

Як встановлено в акті перевірки, згідно з поданої до перевірки ліцензії, на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 у перiод з 12.05.2018 року по 14.12.2018 року ФОП ОСОБА_3 здійснював реалізацію алкогольних напоїв через електронний контрюльно-касовий апарат модель MINI -Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_2 , який не зазначено в додатку до лiцензії. Через такий касовий апарат позивачем було реалiзовано продукцію на суму 35780,94 грн.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність із роздрібної торгівлі у трьох магазинах- кафетеріях розташованих за наступними адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 .

На час перевірки в кожному магазині-кафетерію знаходився відповідний реєстратор розрахункових операцій зареєстрований в установленому законом порядку.

20.04.2016 року ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва видало Позивачу реєстраційне посвідчення № НОМЕР_3 на реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_4 , для здійснення господарської діяльності у магазині-кафетерії за адресою: АДРЕСА_2 .

19.10.2015 року ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва видало Позивачу реєстраційне посвідчення № НОМЕР_5 на реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_6 , для здійснення господарської діяльності у магазині-кафетерії за адресою: АДРЕСА_3 .

04.07.2018 року ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва (Заводський р-н) видало Позивачу реєстраційне посвідчення № НОМЕР_7 на реєстратор розрахункових операцій МІМ- Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_8 , для здійснення господарської діяльності у магазині- кафетерії за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно книг обліку розрахункових операцій на РРО №Р/4, №Р/5 реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_4 використовується у магазині-кафетерії за адресою: АДРЕСА_2 . Дата реєстрації книг 16.11.2017 року та 26.06.2018 року.

Згідно книг обліку розрахункових операцій на РРО №Р/6, №Р/7 реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_6 використовується у магазині-кафетерії за адресою: АДРЕСА_3 . Дата реєстрації книг 08.05.2018 року та 26.06.2018 року

Згідно книги обліку розрахункових операцій на РРО №300305787Р/3 реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_8 використовується у магазині-кафетерії за адресою: АДРЕСА_4 . Дата реєстрації книги 08.05.2018 року.

Згідно відомостей додатку № 6 декларації з акцизного податку Позивача та відомостей звітів "ФП (3) періодичний скорочений" з магазинів - кафетеріїв розташованих за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 за період з травня 2018 року по грудень 2018 року вбачається, що реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_4 знаходиться та використовується за адресом: АДРЕСА_2 а реєстратор розрахункових операцій МІМ-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_8 знаходиться та використовується за адресом: АДРЕСА_4 (докази наявні в матеріалах справи).

Виявлену помилку було виправлено,що підтверджується додатком до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями 2018/14/04/64/02064 від 18.12.2018 року, виданої Головним управлінням ДФС у Миколаївській області, де до переліку електронних контрольно-касових апаратів внесено МІМ -Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_4 , датою виготовлення якого є 27.03.2015 року.

Таким чином, зазначення в додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2018/14/04/64/02064 реєстратора розрахункових операцій МІNI-Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_8 замість МІNI -Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_4 є помилкою, яка не призвела до неправильного обчислення, розрахунку та сплати сум акцизного податку Позивачем та не призвела до втрат бюджету. Податковий орган знав про використання МІNI -Т 400 МЕ, заводський номер НОМЕР_4 за адресом АДРЕСА_2 , вся податкова звітність надавалась контролюючому органу із правильним визначенням реєстратора розрахункових операцій.

Згідно до ч.33 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії, орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Таким чином, за змістом норм закону, якими регулюються спірні правовідносини, саме суб`єкт господарювання зазначає у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформацію про них, а відповідальність передбачена за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії.

Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджений Постановою КМУ № 493 від 13.05.1996 року, не містить жодних відомостей щодо наявності будь-яких додатків до ліцензії та регламентує дії суб`єкта господарювання у разі зміни відомостей які містять саме ліцензія, а не додатки до неї, внесення інформації до яких за законом здійснюється суб`єктом господарювання, а додаток до ліцензії №2018/14/04/64/02064 оформлений та підписаний посадовою особою податкового органу.

При цьому, Державною фіскальною службою України будь-якого належного нормативно-правового акту щодо порядку видачі ліцензій на роздрібну торгівлю алкоголем та внесення до них змін, не видано.

Таким чином наразі відсутнє законодавче врегулювання внесення змін у додаток до ліцензії.

Суд зазначає, що допущення Позивачем помилки при зазначенні відомостей про РРО у додатку до ліцензії, яка не призвела до неправильного обчислення, розрахунку та сплати сум акцизного податку та не призвела до втрат бюджету, останній не може нести відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії.

Щодо встановленого порушення в частині здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - це ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до ч. 10 ст. 18 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цінна окремі види алкогольних напоїв" від 30.10.2018 року установлено розмір мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро- горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово- відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Перевіркою встановлено, здійснення реалізації 20.10.2018 року горілки «Хортиця» класична0,25л. по ціні 36,00 грн., що є нижчою за рівень мінімальних роздрібних цін встановлених законодавством, чим порушено вимоги п. Постанови КМУ № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Проте, під час кодування товару в касовому апараті (РРО) було допущено механічну помилку - замість об`єму 0,2 л. внесено 0,25 л. горілка "Хортиця" класична.

Отже згідно фіскального чеку № від 20.10.2018 року через реєстратор розрахункових операцій ФН фактично було реалізовано горілку "Хортиця" класична, об`ємом 0,2 л. за ціною 36,00 грн. (копія денного 2-звіту №0993 від 20.10.2018 року наявна в матеріалах справи).

На підставі договору поставки №3463 від 24.03.2017 року позивач отримує товар - алкогольні напої у наступного постачальника: ТОВ "Українська дистрибуційна компанія".

Горілка "Хортиця" класична Позивачем закуплялась ємністю 0,2 л., що підтверджується видатковою накладною № 5549 від 29.03.2017 року (наявна в матеріалах справи).

Як вбачається з офіційного сайту ОСОБА_4 (власника бренду " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") в мережі Інтернет за посиланням: http://globalspirits.com.ua/uk/brend/horticya, горілка " ІНФОРМАЦІЯ_1 " класична випускається в наступних об`ємах: 0,2 л; 0,375 л; 0,5 л; 0,7 л; 1,0 л.

Отже, горілка "Хортиця" класична, взагалі не випускається виробником об`ємом 0,25л.

Суд зазначає, що відповідачем не дотримано принципу обґрунтованості при прийнятті оскаржуваного рішення, а відтак притягнення Позивача до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 000 грн. є протиправним.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 241,243, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 № 000282.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник