Справа № 752/24173/18
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Київ № 752/24173/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГолосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
третя особаОСОБА_2
провизнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила визнати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. про відкриття виконавчого провадження №56917163 від 20 серпня 2018 року незаконною та скасувати її.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2020 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року скасовано, а провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 червня 2020 року справу №752/24173/18 за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 передано до Окружного адміністративного суду міста Києва для вирішення в порядку адміністративного судочинства.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність дій відповідача щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2018 року №56917163 з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження №54144813, оскільки оскаржувана постанова винесена з порушенням строків, передбачених частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, у порушення вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем на наступний робочий день не було направлено на адресу позивача оскаржувану постанову, а така постанова була направлена лише через 2 місяці - 09 листопада 2018 року.

Також, позивач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2018 року №56917163, у порушення пункту 7 розділу І Інструкції №512/5, не містить у собі обґрунтованого мотиву рішення, з якого державний виконавець дійшов висновку стягнути з позивача 1 000,00 грн., а у резолютивній частині постанови відсутні строк та порядок її оскарження. Також, постанова не скріплена печаткою державного виконавця.

Поряд із зазначеним, позивач зауважила, що постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження №54144813 не містить підпису державного виконавця, яким її винесено, що свідчить про її невідповідність вимогам пункту 4 розділу 7 Інструкції №512/5.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Також, зазначеною ухвалою відповідачу було запропоновано не пізніше дати призначення судового засідання надати суду відзив на позовну заяву та належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження, а третій особі - письмові пояснення по суті спору.

Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про відкриття провадження у справі, своїми правами не скористались, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень по суті спору, відповідно, суду не надали.

Протокольною ухвалою суду від 01 квітня 2021 року, з урахуванням думок сторін, судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 у якій останньою було доповнено підстави позову та зазначено відповідачем Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві замість державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжели Сергіївни.

Протокольною ухвалою суду від 13 травня 2021 року, з урахуванням думок позивача та її представника, відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року у справі №752/11822/15-ц позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні нею права користування земельною ділянкою площею 0,0453 га, виділеної їй в користування на підставі Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2010 року по справі №2-3275/09 у відповідності до варіанту №1 судової будівельно - технічної експертизи Київського НДІСЕ під №3147 від 22 серпня 2008 року і, зокрема, не чинити їй перешкоди у встановленні паркану між земельними ділянками співвласників; звільнити земельну ділянку виділену ОСОБА_2 за рішенням суду від свого майна та сміття. Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за власний кошт відновити знищені ними межові знаки по винесенню земельної ділянки в натурі на місцевості. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування понесених нею судових витрат по сплаті судового збору 620,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

17 травня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №752/11822/15-ц про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за власний кошт відновити знищені ними межові знаки по винесенню земельної ділянки в натурі на місцевості.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 14 червня 2017 року, державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортнік Валерій Володимирович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2017 року №54144813 з примусового виконання виконавчого листа №752/11822/15-ц, виданого 17 травня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва. Вказаною постановою також зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 6 400,00 грн.

15 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження №54144813 державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортнік Валерій Володимирович виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 1 000,00 грн. У резолютивній частині вказаної постанови зазначено, що вона є виконавчим документом на набирає чинності з моменту її винесення.

20 серпня 2018 року держаний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжела Сергіївна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №56917163 про примусове виконання постанови №54144813, виданої 15 травня 2018 року Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2018 року №56917163, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Приписами пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15 травня 2018 року ВП №54144813 передано до виконання 03 серпня 2018 року, натомість постанова про відкриття виконавчого провадження №56917163 винесена держаним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжелою Сергіївною лише 20 серпня 2018 року, тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» строку.

Також, згідно супровідного листа від 20 серпня 2018 року (б/н), постанова про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2018 року №56917163 направлялась на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ). Вказана адреса також зазначена позивачем у позовній заяві при зверненні до суду.

Разом з тим, докази направлення копії оскаржуваної постанови на адресу позивача рекомендованим повідомленням, як того вимагає частина перша статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні та відповідачем таких не надано.

Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про порушення державним виконавцем приписів статей 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку відкриття виконавчого провадження та порядку повідомлення боржника про вчинені виконавчі дії.

Водночас, порушення строку відкриття виконавчого провадження та порядку повідомлення про це боржника самі по собі не можуть свідчити про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки вказані обставини стосуються оцінки правомірності дій державного виконавця у виконавчому провадженні, а не правомірності прийнятого ним акта індивідуальної дії.

Таким чином, вказані порушення, у даному випадку, не можуть слугувати самостійною підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 56917163 від 20 серпня 2018 року.

Поряд із цим, як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження позивач посилається на те, що оскаржувана постанова оформлена державним виконавцем без дотримання вимог пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі по тексту - Інструкція №512/5), на що суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції №512/5, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, на таку постанову накладається кваліфікований електронний підпис із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Постанови, винесені в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, отримуються стягувачем за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження в рамках інформаційної взаємодії.

У разі якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Згідно з приписами статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа відповідно до законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Порядок пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, визначається Міністерством юстиції України.

З копії матеріалів виконавчого провадження №56917163 вбачається, що виконавчий документ - постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження №54144813 скріплена печаткою, проте не містить підпису державного виконавця, яким її винесено, що свідчить про її невідповідність вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 7 розділу І Інструкції №512/5 та є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відповідно до положень пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведена вище обставина свідчить про порушення державним виконавцем приписів статі 4 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції №512/5 щодо перевірки виконавчого документа на відповідність вимогам закону, що є підставою для визнання оскаржуваною постанови про відкриття виконавчого провадження №56917163 від 20 серпня 2018 року протиправною та її скасування.

Разом з тим, постанова про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2018 року №56917163 відповідає вимогам, зазначеним у пункті 7 розділу І Інструкції №512/5, містить необхідні та вичерпні дані щодо мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову, а резолютивна частина містить зазначення прийнятого виконавцем рішення, строку і порядку оскарження постанови. При цьому, зазначена постанова підписана державним виконавцем та скріплена печаткою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №56917163 від 20 серпня 2018 року.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2018 року №56917163 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, згідно з положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд кваліфікує неподання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень відзиву на позов, як визнання позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду викладене за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжели Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №56917163 від 20 серпня 2018 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві (, 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко