Справа № 280/4110/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Справа № 280/4110/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи на посаді ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальника на термоізоляції, у тому числі зайняті ремонтом та виготовленням устаткування, що передбачено Списком №2, розділу XXVII «Будівництво», позиція 27а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у період з 02.06.2003 по 29.11.2013 (10 років 05 місяців 29 днів) у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт», та на посаді робіт з ремонту обмурівки та ізоляції за професією, посадою ізолювальник з термоізоляції, що передбачено Списком №2, розділу XXVII «Будівництво», позиція 27а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у період з 02.12.2013 по 14.04.2016 (2 роки 04 місяці 13 днів) у ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» по цеху з ремонту устаткування Запорізької ТЕС;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення 25.03.2021.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що розбіжностей в написанні прізвища позивача у трудовій книжці з паспортними даними немає, проте за твердженням відповідача маються розбіжності в Довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній за №09/517 від 25.10.2019, за №2250 від 22.10.2019 та в індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб (довідка СПОВ) не можуть бути самостійними підставами для відмови, враховуючи належні записи у трудовій книжці позивача, оскільки подання зазначених довідок прямо не визначено законом. Враховуючи викладене, вважає, відповідне рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його конституційні права на пенсійне забезпечення. Зауважує, що підстави помилки в написанні прізвища позивача у зазначених документах (довідках) та індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб позивачу не відомі, проте позивач допускає, що їх могло було бути допущено у зв`язку з невірним перекладом прізвища позивача з російської на українську мову працівниками роботодавця. Проте, як виявилося на теперішній час, у зв`язку із ліквідацією підприємства, на якому працювала позивач без визначення правонаступників, не має змоги внести зміни до індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб (довідки СПОВ) та отримати уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу. Звертає також увагу, що при цьому позивач згідно свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №249708782, виданого 28.07.2003 Пенсійним фондом України, зареєстрована саме з прізвищем ОСОБА_2 . Щодо зазначення в трудовій книжці трудового стажу позивача, який надає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідачем не було жодних зауважень, тому пенсію могло було бути призначено на даних, що містяться у трудовій книжці. Правильність ведення бухгалтерської документації не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах. За таких обставин, вважає, що має право на зарахування до пільгового стажу періоду з 02.06.2003 по 29.11.2013, та з 02.12.2013 по 14.04.2016, і оскільки з урахуванням зарахування спірного періоду до пільгового стажу, позивач є таким, що відповідає умовам визначеним у п. 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому є всі обставини для зобов`язання відповідача в судовому порядку зарахувати зазначений період до пільгового стажу.

Ухвалою судді від 26.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 07 червня 2021 року на адресу суду надіслав відзив (вх. №32454), у якому стверджує, що під час розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було встановлено, що в довідках про пільговий стаж № 09/517 від 25.10.2019 та № 2250 від 22.10.2019, а також в індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб, були виявлені розбіжності в прізвищі заявника, а саме: замість потрібного « ОСОБА_2 » зазначено російською мовою, як « ОСОБА_2 ». Враховуючи наведене, відповідно до пункту 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22- 1, позивачу направлено повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови. При цьому, на думку відповідача, ОСОБА_1 мала право і можливість звернутись до суду зі заявою про встановлення факту. На підставі зазначеного, вважає, що Головне управління під час прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії діяло у відповідності до норм чинного законодавства, окрім цього, було зазначено, що після приведення документів у відповідність, позивачка матиме право на призначення пенси за віком на пільгових умовах, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, про що свідчить паспорт № НОМЕР_1 від 24.02.2021.

Так, згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 19.05.1987 ОСОБА_1 судом встановлено таке.

02.06.2003 позивача прийнято в Енергодарську дільницю СП «Днепроенергоспецремонт» ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальники з термоізоляції 3 разряду (запис №12).

З 01.04.2008 позивач переведена на посаду Ізолювальником з термоізоляції 4 разряду (запис №13), при цьому, по результату атестації робочих місць за умовами праці визначено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 (запис №12).

На підприємстві 01.06.2009 створено відокремлений структурний підрозділ «Дніпроенергосервіс» (запис №15).

01.06 2009 переведена ізолювальником по термоізоляції 4 разряду Енергодарського виробничої дільниці СП «Дніпроенергосервіс» (запис №16), по результатам атестації робочих місць по умовам труда встановленого право на пільгову пенсію по списку №2 (запис №17).

На підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Дніпроенерго» від 15.04.2011 з 20.04.2011 змінено найменування ВАТ «Дніпроенерго» на ПАТ «Дніпроенерго» на ПАТ «Дніпроенерго» (запис №18), з 01.01.2012 у зв`язку зі змінами в організаційній структурі управління СП «Дніпроенергосервіс» ПАД «Дніпроенерго» змінено назву Енергодарська виробнича дільниця на Енергодарський цех (запис №19), 01.01.2012 у зв`язку зі змінами в організаційній структурі ПАО «Дніпроенерго» структурний підрозділ «Дніпроенергосервіс» реорганізовано в Відокремлений підрозділ «Дніпроенергосервіс» (запис №20). На підставі рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Дніпроенерго» від 10.04.2012 з 10.04.2012 змінено найменування ПАТ «Дніпроенерго» на ПАТ «ДТЕК «Дніпроенерго» (запис №21), 26.04.2012 значиться запис №22 відокремлений підрозділ «Дніпроенергосервіс» PAT «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО».

29.11.2013 позивач була звільнена за переводом в ТОВ «Інтеренергосервіс» (запис №23).

02.12.2013 року позивач прийнята в цех по ремонту обладнання Запорізької ТЕС на дільниці по ремонту обмуровки ізоляції ізолювальником по термоізоляції 4 разряду по переводу з Дніпроенергосервіс ПАО «ДТЕК Дніпроенерго» (запис №24), по результатам атестації робочих місць по умовам труда встановлено право на пільгову пенсію за списком №2 (запис №25).

14.04.2016 позивач звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис №26).

Таким чином трудова книжка позивача за період роботи з 02.06.2003 по 29.11.2013 та з 02.12.2003 по 14.04.2016 містить відомостей про те, що посада позивача відноситься до тих, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Судом встановлено також, що прізвище « ОСОБА_2 », позивач набула уклавши 31 серпня 1993 року шлюб з ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 (копія міститься в матеріалах справи).

Крім того, свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_4 , видане 28.07.2003 на прізвище саме « ОСОБА_2 ».

Так, 25 березня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, однак рішенням №28 від 26.03.2021 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у довідках про пільговий стаж №09/517 від 225.10.2019 №2250 від 22.10.2019 та індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб (довідка СПОВ), не вірно зазначено прізвище ( ОСОБА_4 ) згідно з паспортними даними ОСОБА_2 . Після доопрацювання вище зазначених документів страховий стаж складатиме 25 років 7 місяців 9 днів, пільговий стаж за Списком №2 з урахуванням атестації робочих місць, - 12 років 1 місяців 6 днів. Про прийняте відповідачем рішення позивач дізналась з повідомлення №0800-0216-8/23552 від 01.04.2021.

Тобто, між сторонами спірним у даній справі виник спір щодо зарахування/не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача у період з 02.06.2003 по 29.11.2013 (10 років 05 місяців 28 днів) на посаді ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальники з термоізоляції, у тому числі зайняті ремонтом та виготовленням устаткування, у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт» відповідно до наданої довідки №09/517 від 25.10.2019, та за період з 02.12.2013 по 14.04.2016 (2 роки 04 місяці 13 днів) на посаді - робіт з ремонту обмурівки та ізоляції за професією, посадою ізолювальник з термоізоляції) ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» по цеху з ремонту устаткування Запорізької ТЕС, відповідно до наданої довідки №2250 від 22.10.2019, в яких зазначено прізвище « ОСОБА_4 ».

Вважаючи дії відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно із частиною 1 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до норм статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Порядок №383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (пункту 3 Порядку №383).

Записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 19.05.1987 ОСОБА_1 підтверджено, що у спірні періоди остання займала наступні посади:

з 02.06.2003 по 29.11.2013 ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальники з термоізоляції у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт», при цьому, по результату атестації робочих місць за умовами праці визначено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, що підтверджено відповідним записами у трудовій книжці, а саме: запис №12, №17;

з 02.12.2013 по 14.04.2016 ізолювальником по термоізоляції 4 разряду в цеху по ремонту обладнання Запорізької ТЕС на дільниці по ремонту обмуровки ізоляції (запис №24), при цьому, по результатам атестації робочих місць по умовам труда встановлено право на пільгову пенсію за списком №2 (запис №25).

Разом із цим, відповідач дійшов висновку, про відсутність права на пенсію за віком за вказані періоди роботи по Списку №2, оскільки у довідках про пільговий стаж №09/517 від 225.10.2019 №2250 від 22.10.2019 та індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб (довідка СПОВ), не вірно зазначено прізвище ( ОСОБА_4 ) згідно з паспортними даними ОСОБА_2 .

Зважаючи на вищевикладене, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, адже розбіжності в написанні прізвища виникли через орфографічні помилки.

Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено те, що в у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт» з 02.06.2003 по 29.11.2013 та з 02.12.2013 по 14.04.2016 на Запорізькій ТЕС працювала саме ОСОБА_1 , а отже трудова книжка підтверджує трудовий стаж саме позивача.

Помилка в написанні прізвища позивача не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним стажу, а відмова відповідача в зарахуванні спірного стажу порушує принцип рівності особи перед законом.

При вказаних обставинах періоди роботи позивача з 02.06.2003 по 29.11.2013 ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальники з термоізоляції у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт» та з 02.12.2013 по 14.04.2016 ізолювальником по термоізоляції 4 разряду в цеху по ремонту обладнання Запорізької ТЕС на дільниці по ремонту обмуровки ізоляції має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також враховуючи, що загальний стаж складає 25 років 7 місяців 9 днів, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Пунктом 2 частини 2 статті 245 КАС України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З урахуванням зазначеного, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.03.2021 №28 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 02.06.2003 по 29.11.2013 ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальники з термоізоляції у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт» та з 02.12.2013 по 14.04.2016 ізолювальником по термоізоляції 4 разряду в цеху по ремонту обладнання Запорізької ТЕС на дільниці по ремонту обмуровки ізоляції, а також призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Аналогічні положення містить стаття 45 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, з метою ефективного правового захисту позивача, враховуючи, що позивач звернувся за призначенням пенсії 25.03.2021, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів роботи з 02.06.2003 по 29.11.2013 ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальники з термоізоляції у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт» та з 02.12.2013 по 14.04.2016 ізолювальником по термоізоляції 4 разряду в цеху по ремонту обладнання Запорізької ТЕС на дільниці по ремонту обмуровки ізоляції; зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частинки 2 статті 114 Розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2021 підлягають задоволенню.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом покладення обов`язку на відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду у цій справі, слід зазначити про таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановлення нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.

З огляду на зазначене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_5 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.03.2021 №28 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди її роботи на посаді ізолювальника на термоізоляції, як ізолювальника на термоізоляції, у тому числі зайняті ремонтом та виготовленням устаткування, що передбачено Списком №2, розділу XXVII «Будівництво», позиція 27а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у період з 02.06.2003 по 29.11.2013 у ВАТ «Дніпроенерго» по СП «Дніпроенергоспецремонт», та на посаді робіт з ремонту обмурівки та ізоляції за професією, посадою ізолювальник з термоізоляції, що передбачено Списком №2, розділу XXVII «Будівництво», позиція 27а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у період з 02.12.2013 по 14.04.2016 у ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» по цеху з ремонту устаткування Запорізької ТЕС.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частинки 2 статті 114 Розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення - 25 березня 2021 року.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановленні судового контролю відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак