Справа № 160/7067/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року Справа № 160/7067/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,-
05.05.2021р. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач), у якому позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24 березня 2021 року № 447 к в частині застосування до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №145 о/с від 29.03.2021р. «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 ;
поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем безпідставно зроблено висновок щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку, необгрунтовано притягнуто його до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення, та у зв`язку з реалізацією стягнення звільнено зі служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову. Також, даною ухвалою витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області особову справу (послужний список) старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції, майора поліції ОСОБА_1 , наказ №447к від 24 березня 2021року про застосування дисциплінарного стягнення щодо старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції, майора поліції ОСОБА_1 та документи, що слугували підставою для видання вказаного наказу, а саме: наказ про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії; матеріали, зібрані під час службового розслідування; довідку про доходи (грошове забезпечення) ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно нарахування грошового забезпечення та інших нарахувань за період з липня 2020 року по березень 2021 року з зазначенням інформації щодо кількості відпрацьованих ОСОБА_1 днів.
07.06.2021 р.на виконання вимог ухвали суду від 13.05.2021 р. відповідачем надано до суду документи витребувані судом та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення ГУНП діяло на підставі, в межах компетенції та у спосіб, що передбачені діючим законодавством. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку. Крім того, Дисциплінарною комісією, зокрема, було враховано те, що за час служби в Національній поліції позивач жодного разу не заохочувався, притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни шість разів.
14.06.2021р. від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від від 13.07.2021р. у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що позивач у період з 02.12.2002 р. по 06.11.2015 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 р. був прийнятий на службу до Національної поліції України, проходив службу в на посадах старшого дільничного офіцера поліції, заступника начальника сектора Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції ІП Дніпропетровської області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській ласті від 08.02.2021 р. № 41 о/с ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщений ( у зв`язку з проведенням реорганізації) з 08.02.2021 р. на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 4Криворізького районного управління поліції.
24.03.2021р. наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 447 к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції ГУНП» до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, з яким позивач був ознайомлений під підпис 25.03.2021р., що підтверджується матеріалами справи.
На виконання вищезазначеного наказу, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.03.2021 року № 145 о/с позивача звільнено зі служби. Копію даного наказу було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку 02.04.2021р., що підтверджується матеріалами справи.
Позивач вважає накази начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 447 к від 24.03.2021 р. та №145 о/с від 29.03.2021 р. протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. № 580-VIII (далі- Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Стаття 18 Закону № 580-VIII, визначає основні обовязки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (пункти 1, 2, 6 частини першої).
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09.11.2016 р., поліцейський під час виконання службових обов`язків, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Згідно з ст.19 Закону № 580-VIII визначено види відповідальності поліцейських. Так, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), що затверджується законом.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту, визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п.4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Статтею 13 Дисциплінарного статуту, визначено види дисциплінарних стягнень до поліцейських, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Статтею 20 Дисциплінарного статуту передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.
Суд зазначає, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.
Крім того, підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.
Судом встановлено, що оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 447 к від 24.03.2021 р. та №145 о/с від 29.03.2021 р. прийняті за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком та затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 23.03.2021 р.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 від 19.03.2021р., копія яких знаходиться в матеріалах справи, посилаючись на ст. 63 Конституції України позивач відмовився від надання будь-яких пояснень.
Крім того, службовим розслідуванням встановлено невиконання майором поліції ОСОБА_1 пунктів 2.2, 2.3, 2.5, 2.6 та 2.12 посадової інструкції заступника начальника сектора превенції Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що виразилося у відсутності контролю, аналізу і оцінки результатів діяльності підлеглого особового складу, невжитті заходів щодо усунення виявлених недоліків, а також невнесенні керівництву відділення поліції пропозицій щодо вдосконалення діяльності сектора, зміцнення взаємодіїз іншими підрозділами органів Національної поліції, органами державної влади, відсутності планування роботи сектора, нездійсненні підготовки аналітичних матеріалів з основних напрямів службової діяльності, нездійсненні контролю за несенням служби підлеглого особового складу, нездійсненні щомісячних перевірок наявності та ведення підлеглим особовим складом службової документації, яка зберігається в їх поліцейських станціях, дотримання ними санітарного порядку й пожежної безпеки на робочих місцях з відображенням результатів перевірки в контрольно-наглядових справах або інших документах, не розроблянні графіків звітів перед населенням. Також, відповідно до висновку службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 5 розділу IIIПорядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 12.03.2016 № 377, що виразилося у неповідомленні у встановлений термін безпосереднього керівника та підрозділ кадрового забезпечення та ненадання підтверджуючих документів про зміни сімейного стану (розлучення).
Таким чином, вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме факт отримання неправомірної вигоди, доведено за результатами службового розслідування, а тяжкість застосованого до позивача виду стягнення відповідає такому проступку.
Суд звертає увагу на те, що склад дисциплінарного проступку у діях позивача був встановлений службовим розслідуванням на підставі доказів та пояснень допитуваних службових осіб та аналізувався відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179.
Так, відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Як вбачається з матеріалів справи, за час служби в Національній поліції позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Крім того, більшість дисциплінарних стягнень під час проходження позивачем служби в Національній поліції України були застосовані до нього за передчасне погодження висновків за матеріалами ЄО з ознаками кримінальних правопорушень, неповерненні їх до чергової частини ВП для подальшої передачі до слідчого підрозділу та не проведення належних перевірок.
Суд зазначає, що доводи викладені у позовній заяві, стосовно того, що підставою для звільнення зі служби в поліції є вчинення позивачем злочину, що в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача був відсутній вирок суду, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
Суд вважає, що дії позивача, встановлені службовим розслідуванням, та є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.
Посилання позивача на той факт, що звільнення відбулось до набрання вироком законної сили, ніяким чином не може ототожнюватися з відсутністю в його діях порушення дисципліни, а отже звільнення позивача зі служби в поліції саме за порушення дисципліни було здійснено правомірно.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач при прийняті оскаржуваних наказів повністю врахував тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку позивача та його ставлення до виконання службових обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки оскаржувані накази прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для скасування таких наказів, а отже, відсутні підстави для задоволення вимоги про поновлення позивача на посаді.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем надано належні докази в обгрунтування правомірності застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача зі служби в поліції.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) М.В. Дєєв

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді І.В.Калита

15.07.2021

Рішення не набрало законної сили 15 липня 2021 р.

Помічник судді І.В.Калита