Справа № 280/4031/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 липня 2021 року (10:00)Справа № 280/4031/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовної заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІМА СЕРВІС» ЛТД (69068, м.Запоріжжя, вул. Брюллова, буд. 11, ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІМА СЕРВІС» ЛТД (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 6150,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов`язань, нарахованих податковим органом за результатами перевірки, а також самостійно визначених податкових зобов`язань у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 6150,99 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

ТОВ «ПРІМА СЕРВІС» ЛТД () є юридичною особою, яка зареєстрована 27.08.1992, дата запису 26.12.2005 за №0011019, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмір 6150,99 грн., у т.ч.: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 5269,84 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 881,15 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник на підставі наступного.

18.04.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за березень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 426,00 грн.

21.05.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за квітень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 138,00 грн.

19.06.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за травень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 174,00 грн.

18.07.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за червень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 189,00 грн.

17.08.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за липень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 180,00 грн.

20.11.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за жовтень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 69,00 грн.

19.12.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за листопад 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 91,00 грн.

21.01.2019 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість № за грудень 2018 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на додану вартість у розмірі 107,00 грн.

На підставі Акту перевірки № 0675/08-01-49-06/13626072 від 19.03.2019, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 27.05.2019 № , яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 1192,00 грн.

Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано 31.05.2019 уповноваженою особою відповідача. Указане рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

На підставі п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, відповідачу нарахована пеня з податку на додану вартість у розмірі 2703,84 грн.

Таким чином, сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість становить 5269,84 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств, виник на підставі наступного.

05.04.2018 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № за 2017 рік, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на прибуток у розмірі 200,00 грн. та визначена сума штрафу у розмірі 6,00 грн.

28.02.2019 відповідачем до контролюючого органу самостійно подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № за 2018 рік, відповідно до якої підприємством самостійно визначено грошове зобов`язання за податку на прибуток у розмірі 125,00 грн.

На підставі Акту перевірки № 1558/08-01-49-06/13626072 від 05.09.2018, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 18.09.2018 № , яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 97,60 грн.

Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано 03.10.2018 уповноваженою особою відповідача.

На підставі Акту перевірки № 2438/08-01-49-06/13626072 від 19.11.2018, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.12.2018 № , яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 19,52 грн.

Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано 08.01.2019 уповноваженою особою відповідача.

На підставі Акту перевірки № 01892/08-01-49-06/13626072 від 09.07.2019, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 18.07.2019 № , яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 25,00 грн.

Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано 24.07.2019 уповноваженою особою відповідача. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

На підставі п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, відповідачу нарахована пеня з податку на прибуток підприємства у розмірі 408,03 грн.

Таким чином, сума податкового зобов`язання з податку на прибуток становить 881,15 грн.

В даному випадку податкові вимоги направлялись відповідачу відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181. Так, відповідачу була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення перша податкова вимога №1/681 від 25.10.2008, яка вручена 18.11.2008 та № 2/865 від 11.12.2008, яка отримана 26.12.2008 уповноваженою особою відповідача (а.с. 28-29).

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ «ПРІМА СЕРВІС» ЛТД самостійно були визначені податкові зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість у податкових деклараціях, проте самостійно визначені податкові зобов`язання відповідачем сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення, якими визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість надсилались на адресу відповідача поштою та отримані уповноваженої особою відповідача. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

В даному випадку податкові вимоги направлялись відповідачу відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181. Так, відповідачу була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення перша податкова вимога №1/495 від 21.07.2004, яка вручена 17.08.2004 та № 2/609 від 15.09.2004, яка отримана 15.09.2004 уповноваженою особою відповідача (а.с.29).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у зв`язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Окрім того, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Отже, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у розмірі 6150,99 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІМА СЕРВІС» ЛТД (69068, м.Запоріжжя, вул. Брюллова, буд. 11, ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІМА СЕРВІС» ЛТД, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків податковий борг у загальному розмірі 6150,99 грн. (шість тисяч сто п`ятдесят гривень 99 копійок), у тому числі:

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 5269,84 грн. (п`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 84 копійки) на р/р UA0008479, отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/14060100; код отримувача 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банк отримувача - 899998; код класифікації доходів бюджету 14060100;

з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 881,15 грн. (вісімсот вісімдесят одна гривня 15 копійок) на р/р UA0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/11021000; код отримувача 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банк отримувача -899998; код класифікації доходів бюджету - 11021000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.07.2021.

Суддя Ю.В. Калашник