Справа № 300/2494/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2021 р. справа № 300/2494/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Овіс-Агро" в інтересах якого діє ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене листом від 17.03.2021 за № 2389-6/09-19-18-11-24, зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах фермерського господарства "Овіс-Агро" з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене листом від 17.03.2021 за № 2389-6/09-19-18-11-24, зобов`язання до вчинення дій з підстав порушення контролюючим органом вимог податкового законодавства щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за положеннями статей 291, 298, 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. На думку позивача, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної виїзної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податку не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у пункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України. Однак, таких дій відповідачем вчинено не було. Просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 01.07.2021. У відзиві вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог ст.ст.291,299 Податкового кодексу України, є правомірним та прав позивача не порушує. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с.121-97).
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив, не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.
Фермерське господарство "Овіс-Агро" з 2015 року є юридичною особою та платником єдиного податку IV групи.
19.02.2021 позивачем для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік та відомість про наявність земельних ділянок (а.с.46-94).
17.03.2021 ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийнято рішення за №2389/6/09-19-18-11-24 згідно з яким відповідачем встановлено, що фермерським господарством "Овіс-Агро" порушено порядок переходу на спрощену систему оподаткування, а саме, станом на 01 січня 2021 року наявний податковий борг в сумі 1617,24 гривень по орендній платі за земельні ділянки (код платежу 18010600). У зв`язку з чим, керуючись п.п. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 та ст. 296 Податкового кодексу України ГУ ДПС в Івано-Франківській області відмовлено в реєстрації платником єдиного податку четвертої групи на 2021 рік СФГ "Овіс-Агро"(а.с.95,96).
Не погоджуючись з вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до п.291.4 ст.291 ПК України сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.
Згідно з п.299.1 та 299.2 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Відповідно до п.298.8 ст.298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.
Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року ряд документів, перелік яких конкретизований у цьому підпункті.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Пунктом 299.10 статті 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Приписами п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
При цьому положеннями абз.2 п.299.11 ст.299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Відповідно ж до п.п.291.5-1.3 .291.5-1 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи, зокрема, суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.
При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Судом встановлено, що відповідач відмовляючи ФГ "Овіс-Агро" в реєстрації платником єдиного податку четвертої групи оскаржуваним рішенням, фактично анулював таку реєстрацію.
Суд вважає безпідставними доводи відповідача про наявність у позивача податкового боргу як на підставу відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми підп.291.5-1.3 п.291.5-1 ст. 291 ПК України, оскільки ці норми встановлюють умови, за якими суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосуються підтвердження статусу такого платника.
Оскільки, з 01 січня 2021 року позивач автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи, контролюючий орган зобов`язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, а також на вимогу позивача надати підтвердження його статусу (довідку). Вимоги підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.
Правила цієї статті стосуються порядку самостійного переходу суб`єкта господарювання на спрощену систему оподаткування, які відповідач помилково ототожнив з правилами автоматичного переходу.
Отже, наявність боргу станом на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих, хто вперше набуває цей статус, та не стосується підтвердження статусу такого платника.
Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року по справі №804/2321/17, від 12 квітня 2019 року по справі №2240/2504/18 та від 23 вересня 2020 року по справі № 810/1586/16.
При цьому, судом встановлено, що вказаний в оскаржуваному рішенні податковий борг позивача в розмірі 1617,24 грн., станом на 01.01.2021 відсутній, що підтверджується довідкою Городенківської міської ради від 24.05.2021 за №549 (а.с.99, 100).
Крім того, для встановлення обставин неможливості перебування платника податків на спрощеній системі оподаткування щодо такого платника повинна проводитись документальна перевірка.
Однак такої перевірки контролюючий орган щодо позивача не проводив, як і не встановив наявності у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що у розумінні ПК України є підставою для анулювання реєстрації платником єдиного податку.
Позивач, у свою чергу, виконав усі умови для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, подавши у встановлений строк до контролюючого органу документи, передбачені ПК України.
Враховуючи викладене, у відповідача не виникло передбачених законодавством правових підстав для непідтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік та прийняття оскаржуваного рішення щодо відмови в реєстрації платником єдиного податку четвертої групи.
Відповідно дост.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, рішення від 17.03.2021 за № 2389-6/09-19-18-11-24 суперечить нормам податкового, тому є протиправним та підлягає до скасування.
Як наслідок, підлягає задоволенню й вимога про зобов`язання відповідача поновити у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи на 2021 рік шляхом включення позивача до реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено 4540,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, що підтверджується платіжним дорученням від 25.05.2021 за №421 (а.с.2).
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно абз.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, згідно ч.5ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з п.1-2 ч.1ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги від 25.05.2021, додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 25.05.2021 та платіжне доручення від 28.05.2021 за №427 на суму 5000 грн..
Згідно п. 3.1 договору за правову допомогу, передбачену п.п. 1.2 Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар згідно додатків до цього договору.
Пунктом 1 додаткового договору визначено надані послуги, вартість яких становить 5000 грн.: консультації, підготовка та подача до суду позовної заяви.
Згідно пункту 3 додаткового договору оплата послуг адвоката здійснюється на умовах попередньої оплати у вигляді 100% від ціни визначеної у п. 1 даного Додаткового договору і виплачується відразу ж після підписання відповідної Додаткової угоди та поверненню не підлягає.
28.05.2021 згідно платіжного доручення №427, позивачем сплачено адвокату вартість послуг по договору №1 від 25.05.2021 у розмірі 5000 грн., що відображено в графі "призначення платежу" (а.с.19).
Отже, понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами. Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, значенням справи для сторони.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, то слід стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фермерського господарства "Овіс-Агро" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн. та понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 17.03.2021 за № 2389-6/09-19-18-11-24 про відмову в реєстрації фермерського господарства "Овіс-Агро" платником єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області поновити з 01.01.2021 фермерське господарство "Овіс-Агро" у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.