Справа № 320/13992/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року № 320/13992/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують відповідача 3 463 908,92 грн. в рахунок погашення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом з частини чистого прибутку. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм ПК України. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків, тому несплата відповідачем зобов`язань, визначених у самостійно поданих розрахунках частини чистого прибутку (доходу), не є податковим боргом. Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, проте повноваження щодо звернення до суду з позовом про стягнення частини чистого прибутку (доходу) у позивача відсутні. Крім того, відповідач стверджує, що оскільки постановою КМУ від 04.12.2019 №1015 якою внесено зміни до пункту 1 Порядку №138, встановлено для державних унітарних підприємств їх об`єднань обов`язок сплачувати 90% чистого прибутку з 01.01.2019 розпочала свою дію в часі лише з 17.12.2019, то всупереч ч. 1 ст. 58 Конституції України не може покладати обов`язок на ДП "ЦОТІЗ" сплачувати 90% частини чистого прибутку (доходу) саме з 01.01.2019, тобто до моменту набрання постановою КМУ від 04.12.2019 №1015 чинності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив. В обґрунтування заперечень проти відзиву зазначено, що заборгованість відповідача у сумі 3463908,92 грн. виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань у розрахунку чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 2019 звітний період від 05.02.2020, в якому визначено суму зобов`язань що підлягає сплаті.

Крім того податковий орган звертає увагу суду, що відповідачем в розрахунку чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 2019 звітний період, норма відрахування чистого прибутку до державного бюджету зазначено у розмірі 90 відсотків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.03.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.03.2021.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Представник відповідача до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В силу приписів пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що у разі, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явились, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державне підприємство "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" (ідентифікаційний код 38770852, місцезнаходження: 07270, Київська обл., Іванківський р-н, місто Чорнобиль, вул. Карла Лібкнехта, будинок 10), зареєстроване в якості юридичної особи 16.07.2013, як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що ДП "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" було подано до Головного управління ДПС у Київській області (Вишгородське управління) розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, за 2019 рік від 05.02.2020, яким відповідач самостійно визначив суму чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 8191666,00 грн.

З урахуванням переплати у розмірі 36091,08 грн. та часткової сплати відповідачем коштів у розмірі 4691666,00 грн., заборгованість ДП "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" зі сплати частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, становить 3846629,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Оскільки сума заборгованості в установлений законом строк відповідачем не сплачена, Головним управлінням ДПС у Київській області на адресу відповідача надіслано податкову вимогу від 02.07.2020 №47019-53, яку отримано останнім 07.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №63.

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до статті 1 ПК України цей кодекс, зокрема, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вичерпний перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів визначено у статтях 9-10 цього Кодексу.

Частина прибутку (доходу), що сплачується до державного бюджету унітарними підприємствами, не входить до переліку загальнодержавних чи місцевих податків і зборів (обов`язкових платежів), визначеного статями 9 та 10 ПК України.

Разом з тим, згідно із пунктом 17 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету належить до доходів Державного бюджету.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями» від 23.02.2011 №138 передбачено, що Державній податковій службі разом з Державною аудиторською службою здійснювати контроль за повнотою і своєчасністю сплати державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу).

Положеннями пункту 40.1 статті 40 ПК України передбачається, що Розділ II ПК України «Адміністрування податків, зборів, платежів» визначає порядок адміністрування податків та зборів, визначених у розділі І цього Кодексу, а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи (до яких, згідно із статтею 41 ПК України, віднесено й органи ДПС).

Відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 16 лютого 2011 року «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» на контролюючі органи покладено обов`язок забезпечення відповідно до законодавства здійснення контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів доходів за кодом бюджетної класифікації 21010100 (частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету відповідно до закону), а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевих бюджетів.

Водночас, як визначено підпунктом 19-1.1.45 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, до функцій контролюючих органів віднесено звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Сукупність зазначених норм дає підстави суду для висновків про те, що позивач є уповноваженим контролюючим органом, якому надано право на звернення до суду з позовами про стягнення у бюджет частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), у разі неперерахування їх підприємством самостійно.

Відповідно до статті 11-1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» державні унітарні підприємства та їх об`єднання зобов`язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (далі - Порядок).

Згідно із цим Порядком частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Таким чином, розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету України, є обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється нарахування та сплата спірного платежу.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті ПК України передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Таким чином, в силу вимог наведених вище положень законодавства та враховуючи обставину законодавчо передбаченого у податкових органів повноваження здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій, податковий орган наділений повноваженням щодо звернення до суду з позовом про стягнення частини чистого прибутку (доходу), що сплачується державними унітарними підприємствами до державного бюджету. Такі завдання неможливо забезпечити без права звернення до суду з позовом про стягнення частини чистого прибутку у разі, якщо контролюючим органом буде встановлено не правильна або не своєчасна його сплата.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №826/14937/15.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) у розмірі 3463908,92 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Державне підприємство "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" (ідентифікаційний код 38770852) податковий борг на загальну суму 3463908 (три мільйони чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот вісім грн. 92 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.