Справа № 640/19083/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 липня 2021 року м. Київ № 640/19083/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору

Приватне акціонерне товариство «Електровимірювач»,

Приватне підприємство «Форум»

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради (далі по тексту - відповідач), адреса: місто Житомир, майдан С.П. Корольова, будинок 6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Електровимірювач» (далі по тексту - третя особа 1), адреса: 10003, місто Житомир, майдан перемоги, будинок 10, Приватне підприємство «Форум» (далі по тексту - третя особа 2), адреса: 10014, місто Житомир, провулок 3-й Лісний, будинок 7б, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, яка полягає у невинесенні припису відносно Приватного підприємства «Форум» про зупинення підготовчих та будівельних робіт до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності та незверненні до суду з позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт;

- припинити право на початок виконання будівельних робіт Приватного підприємства «Форум» набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС!) №ЖТ 69 від 04 лютого 2021 року «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №3 без зміни геометричних розмірів фундаменті у плані» під магазин за адресою: АДРЕСА_2 та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ЖТ 69-2 від 23 червня 2021 року «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №3 без зміни геометричних розмірів у фундаменті у плані»; під магазин за адресою: АДРЕСА_2 ;

- припинити право на початок виконання будівельних робіт Приватного акціонерного товариства «Електровимірювач», набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС!) №ЖТ 19 від 20 травня 2021 року «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №3 без зміни геометричних розмірів фундаменті у плані» під магазин за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставами позову позивач вказує порушення його прав та інтересів, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача та порушенням третіми особами вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності.

Розглянувши вказану позовну заяву та додані до неї документи, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Cловосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В свою чергу, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

А тому, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач з - поміж іншого зазначає, що він не має можливості розпочати експлуатацію придбаної ним будівлі кафетерію по АДРЕСА_2 , у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача та реєстрацією повідомлень про початок виконання будівельних робіт, які видані третім особам.

Позивач також вказав, що у зв`язку з незаконним наданням третім особам права на виконання будівельних робіт порушено право позивача на експлуатацію кафетерію.

Крім того, позивач зазначає, що треті особи здійснюють будівельні роботи без дозвільних документів.

Враховуючи таке мотивування позовних вимог, слід дійти висновку про наявність у позивача порушеного права, яке поглинається спором про речове (майнове) право.

При цьому, слід наголосити, що позивач не погоджується з рішеннями суб`єкта владних повноважень, які ухвалено щодо інших суб`єктів господарювання.

Тобто, основним мотивом обґрунтування допущення відповідачем протиправних дій і, як наслідок, надання третім особам права на початок виконання будівельних робіт, позивач зазначає ту обставину, що внаслідок цього існують перешкоди у здійсненні ним експлуатації кафетерію.

Варто зауважити, що фактично позивач оскаржує повідомлення про початок будівельних робіт, які є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки для третіх осіб, яким їх адресовано.

При цьому, позивач не був заявником на отримання таких повідомлень, і оскаржуючи їх, фактично заперечує права третіх осіб на користування земельною ділянкою та розпорядження майном.

Тобто, спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок проведення третіми особами будівельних робіт, що нібито перешкоджає позивачу у реалізації його права на використання відповідної земельної ділянки та експлуатацію кафетерію.

Слід наголосити, що Верховний Суд у постановах від 03 березня 2021 року у справі №640/17474/20, від 16 липня 2020 року у справі №815/4504/16, від 13 листопада 2019 року у справі № 522/6794/15-а, від 16 січня 2019 року у справі №815/1121/17, від 23 серпня 2018 року у справі № 815/1568/16, від 15 липня 2020 року у справі № 809/78/16 вже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

У вказаних постановах наголошено, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Тому, слід дійти висновку про те, що спір в частині позовних вимог про припинення права на початок виконання будівельних робіт є приватноправовим, а не публічно-правовим, та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки, враховуючи характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет й підстави заявлених вимог, цей спір має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Між тим, позивачем також заявлено позовні вимоги, які підлягають вирішенню за правилами адміністративного судочинства, зокрема, щодо визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частинами 4,5 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу)

Згідно частини 6 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

З урахуванням того, що позивачем в даній позовній заяві об`єднано вимоги, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та самостійні позовні вимоги до суб`єкта владних повноважень, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, приходжу висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу, як такої, що була подана з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Також, враховуючи, що дана позовна заява підлягає поверненню, судом не розглядається по суті подана одночасно з позовною заявою заява про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 6 частини 4 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути без розгляду.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник