Справа № 520/882/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 р. Справа № 520/882/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Куликовський" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 02.04.21 по справі № 520/882/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Куликовський"

до Державної екологічної інспекції у Харківській області

про визнання протиправними та скасування направлення, акту, претензії, визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Куликовський" (далі за текстом також позивач, ТОВ "Куликовський") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області (далі за текстом також відповідач, Інспекція), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати направлення від 13.11.2020 за № 1025/12- 02/03-04 про проведення позапланової перевірки Державної екологічної інспекції у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати акт від 30.11.2020 за № 1025/12-02/03-04 про результати проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державної екологічної інспекції у Харківській області;

- визнати протиправною та скасувати претензію від 17.12.2020 за № 240 з розрахунком збитків на загальну суму 203929,87 грн, складену Державною екологічною інспекцією у Харківській області відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Куликовський";

- визнати протиправними і незаконними дії уповноважених осіб Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Куликовський" в період з 17.11.2020 по 30.11.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування своїх вимог, зазначених у позовній заяві, та посилається на їх неврахування судом першої інстанції. Вказує на неотримання ухвали про відкриття провадження у справі, що позбавило його права на подання клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбаченого ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відзиву на відзив.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що з метою перевірки тверджень, викладених в зверненні гр. ОСОБА_1 від 30.10.2020, 13.11.2020 в.о. начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області винесено Наказ № 1025/12-02 від 13.11.2020 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства при здійсненні господарської діяльності ТОВ "Куликовським" (вул. Куликівська, буд. 32, м. Харків).

Також, 13.11.2020 першим заступником начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області виписано направлення № 1025/12-02/03-04 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачем.

За результатами проведеної перевірки інспекторами Державної екологічної інспекції у Харківській області складено акт № 1025/12-02/03-04 від 30.11.2020.

Також, з метою усунення порушень, встановлених під час проведення перевірки, працівниками відповідача складено припис № 179/03-13 від 02.12.2020, яким установлено строк для їх усунення.

17.12.2020 першим заступником начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області винесено претензію № 240, якою запропоновано ТОВ "Куликовський" відшкодувати збитки, нанесені державі на суму 203929,87 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Державна екологічна інспекція у Харківській області під час перевірки позивача дотрималася вимог чинного законодавства, а обраний позивачем спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 (надалі - Положення № 275) Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 за № 312, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 року за № 1080/30948 (надалі - Положення) Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

На підставі п. 2 розділу 2 Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.

Правові, організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 за № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

За приписами абзацу першого частини першої статті 6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланових заходів є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Статтею 7 Закону № 877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Також, відповідно до частини 6 статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 7 Закону "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Згідно зі статтею 8 Закону "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків, а обов`язком суб`єкта господарювання, відповідно до статті 11 Закону "Про основні засади", є виконання вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

За правилами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник уважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Колегія суддів зазначає, що спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправними та скасування направлення, акта перевірки та претензії про відшкодування збитків, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Так, за своєю правовою природою акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені суб`єктом владних повноважень порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання та документом, на підставі якого приймається відповідне рішення.

Висновки акта перевірки не змінюють стану суб`єктивних прав особи, не породжують у неї додаткового обов`язку та не можуть безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі.

Претензія не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, у редакції, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків, тому вона не може бути предметом спору.

Оспорюваною претензією № 240 від 17.12.2020 відповідачем запропоновано відшкодувати збитки, які заподіяно державі в розмірі 203929,87 грн. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Таким чином, претензія не створює жодних правових наслідків для позивача, тому не може порушувати його права чи інтереси.

Направлення на проведення позапланової перевірки не є індивідуальним актом в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, оскільки не є актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, виданими (прийнятими) на виконання владних управлінських функцій, які стосуються прав або інтересів визначеної в актах особи, дія яких вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Звертаючись до суду із позовом у цій справі, ТОВ Куликовський вимог про оскарження рішень (дій) відповідача щодо призначення позапланового контрольного заходу не заявляло.

На час проведення позапланової перевірки Наказ № 1025/12-0 від 13.11.2020 не скасований.

В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, колегія суддів уважає, що оформлення направлень про проведення позапланової перевірки на виконання Наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 13.11.2020 за № 1025/12-0 «Про здійснення позапланового заходу (перевірки) ТОВ «Куликовський»» не призвело до порушення прав позивача.

Крім того, оскільки перевірка ТОВ "Куликовський" відбулась у період з 17.11.2020 по 30.11.2020, направлення № 1025/12-02/03-04 про проведення позапланової перевірки вже вичерпало свою дію.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, за наслідками перевірки інспекторами складено не лише акт перевірки та претензію, а і припис № 179/03-13 від 02.12.2020.

Саме припис є обов`язковою для виконання письмовою вимогою уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані. З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, наділений рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.

Проте, позивач у цій справі не оскаржує припис № 179/03-13 від 02.12.2020.

Як убачається зі змісту листа ТОВ «Куликовський» (а.с. 118), на виконання припису від 02.12.2020 за № 179/03-13, виданого з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявленого під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в діяльності ТОВ «Куликовський» щодо ліквідації засмічення земельної ділянки, що розташована по вул. Куликівська, 32 у м. Харків, проінформовано Державну екологічну інспекцію у Харківській області, що виявлені порушення повністю усунені (що підтверджується відповідними фото) і 16.12.2020 ТОВ «Куликовський» укладено договір на вивіз ТПВ.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності доводів, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Доводи ТОВ "Куликовський" щодо неналежного оформлення звернення громадянина ОСОБА_2 та не повідомлення про таке звернення, не погодження проведення перевірки, колегією суддів не беруться до уваги з огляду на те, що позивач вимог про оскарження рішень (дій) відповідача щодо призначення позапланового контрольного заходу не заявляв.

Посилання позивача на неотримання ухвали про відкриття провадження у справі, що позбавило його права на подання клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбаченого ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, не заслуговує на увагу, оскільки спростовується матеріалами справи, за якими ухвала про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 направлена Харківським окружним адміністративним судом на зазначену ним електронну адресу відповідно до п. 16 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України та ч. 2 ст. 38 КАС України (в редакції до 15.12.2017).

Неподання відзиву на відзив на апеляційну скаргу не перешкоджає розгляду справи, оскільки згідно з нормами КАС України є правом, а не обов`язком сторони адміністративного процесу.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. В даному випадку справу вирішено вірно.

Колегія суддів також ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Куликовський" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 по справі № 520/882/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк