Справа № 640/1304/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Київ № 640/1304/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представників сторін

від позивача - Крилача О.І.,

від відповідача - Сушко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомІноземного підприємства «Логін»
доКиївської митниці Держмитслужби
провизнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Іноземного підприємства «Логін» (далі - позивач, ІП «Логін») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі - відповідач, Київська митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА100080/2020/200017/2 від 15.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у прийнятті митної декларації та митному оформленні товару за визначеною відповідно до ціни договору (контракту) митною вартістю, оскільки подані на її підтвердження документи містили інформацію про всі складові митної вартості. Зважаючи на те, що у специфікації №2511 від 31.08.2020 сторонами погоджені умови поставки DAP-Куіv, а інвойс №50614-2511 від 31.08.2020 виставлений саме на цих умовах, посилання у спірних рішеннях на не підтвердження зазначених складових митної вартості позивач вважає незаконним. Крім того, позивач зазначає, що митному органу були надані додаткові документи та дослідження Торгово-промислової палати України. Також, на думку позивача, некоректним є висновок відповідача щодо визначення митної вартості шляхом визначення одиниці виміру товару - кілограм, з огляду на те, що товари у спірному випадку є штучними виробами та можуть мати різні антропометричні показники, характеристики, оснащення та, відповідно вартість. Крім того, на думку позивача в оскаржуваному рішенні не зазначені конкретні обставини, відповідно до яких відповідач дійшов висновку про неможливість застосування основного методу.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що митну вартість імпортованих позивачем товарів було скориговано у зв`язку із не підтвердженням позивачем правильності обраного методу визначення їх митної вартості та її складових, а також наявністю розбіжностей у поданих ним документах.

Представником позивача подана письмові пояснення, у яких заперечуються доводи відповідача та повторно наголошено на порушеннях митного органу, що слугували для позивача підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з визначенням лати підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 02.06.2021 судом постановлена ухвала про закінчення підготовчого провадженні і призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і заперечив проти його задоволення.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини.

12.08.2015 між ІП «Логін» (Покупець) та компанією «CONSUMER ELECTRONICS EQUIPMENT DISTRIBUTION LTD» (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії; Продавець) укладено договір № 20150812 (далі - Договір), згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити Товари Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товари поставлені на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.2 Договору номенклатура, найменування, кількість, ціна за одиницю Товарів, що постачаються за цим Договором, вказується в інвойсі та Специфікації на поставку відповідної партії Товару. Одиницею виміру Товару є штука, якщо інше не зазначене у Специфікації на поставку відповідної партії Товару.

Згідно п. 6.2 Договору Постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару у погоджене Сторонами місце протягом 20 календарних днів від дата інвойсу, але в будь-якому випадку не пізніше не пізніше 30 календарних днів з дати відповідного замовлення.

Пунктом 6.4 Договору передбачено місце доставки - Київ, Україна, склад Покупця.

Відповідно до п.6.5 Договору, Товари (окрім програмної продукції, яка постачається засобами електронного зв`язку) повинні поставлятися на умовах поставки СІР Київ, що повинно тлумачитися відповідно до міжнародних правил тлумачення торгових термінів (Инкотермс 2010), наданих Міжнародною торговою палатою, якщо інші умови поставки не погоджено Сторонами у відповідній Специфікації.

Згідно п.6.7 Договору, оскільки Постачальник не має у власності власних складів, Постачальник може призначати відповідні компанії вантажовідправниками, які будуть зазначені вантажовідправниками в супровідних транспортних документах для кожної поставки, де це необхідно.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що ціни на Товари, що поставляються за дданим Договором встановлюються Постачальником у інвойсах дійсних для умов СІР Київ (відповідно до умов Інкотермс 2010). Прайс-лист Постачальника з цінами, які діятимуть протягом зазначеного у прайс-листі часу, може доводитись до Покупця шляхом надсилання на його електронну адресу, вказану Покупцем. Постачальник має право змінити ціни на Товар у разі зміни цін виробником або якщо на ринку відбулася зміна факторів, що впливають на ціну Товару. Зміна ціни на Товар, що вже поставлений Покупцю відповідно до цього Договору, не допускається.

У пункті 8.2 Договору зазначається, що орієнтовна загальна вартість цього Договору становить 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів доларів США 00 центів) доларів США. Загальна вартість Договору складається Із сум всіх обсягів поставок, які здійснені протягом дії цього Договору. Ціни на кожну одиницю Товару, та загальна вартість кожної відповідної партії Товару узгоджуються та вказуються Сторонами у Специфікації та в Інвойсі на поставку такої партії Товару.

Згідно пункту 8.3 Договору оплата за Товар, що поставляється за цим Договором, здійснюється Покупцем в доларах США на банківський рахунок Постачальника, зазначений в цьому Договорі.

Відповідно до п.8.4 Договору Покупець повинен повністю оплатити Постачальнику кожну партію Товару, поставленого відповідно до цього Договору у строк не пізніше 180 календарних днів з дати отримання інвойсу на оплату відповідної партії Товару. Незалежно від строку оплати, визначеного вище, всі інвойси підлягатимуть оплаті негайно у разі банкрутства чи неплатоспроможності Покупця відповідно до права Англії або Території, або при настанні інших обставин, вказаних в пп. 16.3.1.,16.3.2. цього Договору.

Інвойси, що виставляються Постачальником, повинні відповідати узгодженим умовам та кожній конкретній поставці, визначаючи кількість, асортимент та вартість продукції для кожної конкретної поставки (п.8.5 Договору).

У відповідності до положень п.6.5 Договору, у Специфікації №2511 від 31.08.2020 до договору № 20150812 від 12.08.2015, якою супроводжувався спірний товар, сторонами погоджені умови поставки DAP-Куіv.

11.09.2020 на підставі вищезазначеного договору позивачем заявлено до митного оформлення товари «посуд столовий, фаянс, тонка кераміка», виробник «HENAN ZONGHENGB IMP.& EXP.CO., LTD» (Китай)», продавець «CONSUMER ELECTRONICS EQUIPMENT DISTRIBUTION LTD» Великобританія та подано митну декларацію №UA100080/2020/52341, в якій митну вартість визначено за основним методом - ціною договору (контракту). Разом із декларацією був поданий інвойс № 50614-2511 від 31.08.2020 на загальну суму 105 381,72 доларів США з деталізацією ціни кожного із 59-ти артикулів, що повністю відповідає домовленостям за контрактом і відображено у специфікації до нього.

11.09.2020 відповідачем надіслано позивачу повідомлення про наявність розбіжностей в документах, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так п.8.1 Контракту 12.08.2015 № 20150812 передбачено, що ціни на товари встановлюються в інвойсах, дійсних для умов СІР-Київ. Проте, в наданому до митного оформлення інвойсі від 31.08.2020 № 50614-2511, специфікації від 31.08.2020 № 2511 зазначені умови поставки DAP-Київ.

У зв`язку з чим запропоновано подати додаткові документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 8) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 10) інші документи, що підтверджують заявлену митну вартість, за бажанням декларанта.

Повідомленням від 15.09.2020 №1509-3 у відповіді на вказане повідомлення позивачем надано Київській митниці додаткові документи.

15.09.2020 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100080/2020/200017/2, згідно з яким партія імпортованого підприємством ІП «Логін» товару була оцінена у 354 556,45 доларів США, відповідно до якого визначено останню за резервним методом та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100080/2020/00140.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що копія митної декларації країни відправлення надана до митного оформлення з порушенням статті 254 Митного кодексу України. Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Після винесення оскаржуваного рішень позивач звернувся до Митного органу із заявами про скасування рішень про коригування митної вартості товару.

Відповідач прийняв рішення №08-1/13/16867від 10.12.2020 про відмову у скасуванні рішень про коригування митної вартості товару.

При цьому митний орган виходив з того, що відповідно до митної декларації країни експорту товар поставлявся відповідно до інвойсу № HNZH20-5218, коносаменту № 203539848. Разом з тим до митного оформлення надано інші товаросупровідні документи, а саме інвойс № 50614-2511, коносамент №GSSZB20070890. Митна декларація країни експорту не містить дати експорту та відомостей щодо витрат на транспортування, враховуючи заявлені умови поставки DАР. Таким чином, надану декларацію країни відправлення не можливо ідентифікувати із поставкою оцінюваного товару. Згідно з наданим коносаментом №GSSZB20070890 товар завантажено на борт 17.07.2020. Одержувачем товару у коносаменті зазначено компанію покупця ІП «Логін». Разом із тим, інвойс на оцінюваний товар від постачальника на адресу покупця № 50614-2511 виставлений значно пізніше, ніж відправлено товар покупцеві, а саме 31.08.2020. Висновок про дослідження цін Торгово-промислової палати України від 25.09.2020 містить інформацію про відповідність цін, зазначених у інвойсі постачальника, цінам китайського ринку, наведеним на сайті www.alibaba.com. За результатами вивчення зазначеної інформації встановлено, що на зазначеному сайті наведені ціни на умовах поставки FОВ - порти Китаю, тобто без врахування витрат на доставку та страхування, що тільки підтверджує сумніви митного органу стосовно включення до ціни товару складових митної вартості у повному обсязі. Також експертом не враховані комерційні умови щодо відстрочення платежу - 180 днів від дати інвойсу. Крім того експертом взято до аналізу прайс-лист виробника. Ціни відрізняються на 1 цент за одиницю виробу. Разом з тим прайс-лист виставлений 25.09.2020 та не містить відомостей щодо умов поставки та умов оплати. Отже експертом не проаналізовано включення до митної вартості товару всіх витрат, понесених продавцем у зв`язку із доставкою товару до митного кордону України, а саме витрат на транспортування, витрат, пов`язаних з відстроченням платежу на 180 днів та прибутку продавця.

Стверджуючи про протиправність висновків відповідача і незаконність оскаржуваного рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень з урахуванням вимог законодавства, якими регулюються спірні правовідносини та встановлених у справі обставин, суд при вирішенні спору по суті враховує таке.

Згідно зі встановленим Митним кодексом України (далі по тексту - МК України) порядком митна вартість товару, який переміщується через митний кордон, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина перша статті 51).

Декларант або уповноважена ним особа заявляють митну вартість товарів під час їх декларування у встановленому Митним кодексом України порядку (частина перша статті 52 МК України).

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України в митному режимі імпорту, здійснюється за основним та другорядними методами, у порядку, коли кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (стаття 57 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 МК України).

Умови та порядок застосування першого методу визначення митної вартості товарів встановлені статтею 58 МК України.

Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається за ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари (частина перша статті 49, частина четверта статті 58 МК України).

При цьому ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, у розумінні МК України, є загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Частина десята статті 58 МК України визначає перелік витрат (складових митної вартості), з урахуванням яких повинна коригуватися ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари ввезені на митну територію у такому режимі, за умови, якщо вони не включались до цієї ціни.

До цих витрат, серед інших, віднесено і витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також витрати на страхування таких товарів (пункти 5, 7 частини десятої статті 58 МК України).

Частина друга статті 58 МК України містить заборону застосування основного методу визначення митної вартості, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна зі складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Загальними положеннями щодо митної вартості МК України передбачено перелік документів, якими декларант має підтвердити заявлену митну вартість товарів, зокрема: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; а якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною шостою вказаної правової норми орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено частиною другою статті 53 МК України

Відповідно до частин третьої та п`ятої вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) визначені вказаною нормою додаткові документи. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було надано митному органу такі документи: Рахунок-фактура (інвойс) №50614-2511 від 31.08.2020, Коносамент №GSSZB20070890 від 17.07.2020, декларація про походження товару №50614-2511 від 31.08.2020, Залізнична накладна для внутрішнього сполучення №40380198 від 09.09.2020, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 12.08.2015 та доповнення до договору №2 від 21.11.2016, №7 від 22.02.2018, №8 від 18.09.2018, Специфікації №2511 від 31.08.2020 до договору № 20150812 від 12.08.2015.

При цьому, п.8.1 Договору 12.08.2015 № 20150812 передбачено, що ціни на товари встановлюються в інвойсах, дійсних для умов СІР-Київ. Проте, в наданому до митного оформлення інвойсі від 31.08.2020 № 50614-2511, специфікації від 31.08.2020 №2511 зазначені умови поставки DАР-Київ.

Водночас, за умовами, визначеними у п.6.5 Договору, Товари повинні поставлятися на умовах поставки СІР Київ, якщо інші умови поставки не погоджено Сторонами у відповідній Специфікації.

У Специфікації №2511 від 31.08.2020 до договору № 20150812 від 12.08.2015 сторонами погоджені умови поставки DAP-Куіv.

З урахуванням умов поставки DAP-Київ відповідно до частини десятої статті 58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.

Враховуючи зазначене, наявні додаткові витрати, пов`язані з навантаженням, вивантаженням, складськими витратами щодо оцінюваних товарів, пов`язані з умовами постачання, які є складовою вартості товару.

Згідно умов цієї поставки, всі ризики та транспортні витрати, пов`язані із доставкою товару несе продавець. Таким чином, продавець на свій розсуд обирає шлях та вид транспорту, якими він доставлятиме товар дилеру. Договором передбачений обов`язок продавця доставити товар дилеру до складу в Україні, шляхи виконання цього обов`язку повністю покладаються на розсуд продавця.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Так, п.6.5 Договору передбачено, що товари повинні поставлятися на умовах поставки СІР Київ, однак цим же пунктом договору передбачено, що якщо інші умови поставки не погоджено Сторонами у відповідній Специфікації.

Оскільки, у Специфікації №2511 від 31.08.2020 до договору № 20150812 від 12.08.2015 сторонами погоджені умови поставки DAP-Куіv, таким чином ціна імпортованого позивачем товару включала витрати на транспортування, і не підлягала коригуванню за правилами визначеними частиною десятою статті 58 МК України.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 затверджені Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, якими передбачено, що рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення) - закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску відповідно до вимог статей 54 і 55 МК України (пункт 1.1 розділу І).

У пункті 2.1 розділу ІІ Правил встановлено порядок заповнення граф рішення, зокрема графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості».

У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності заявленої позивачем митної вартості товару, Київська митниця посилається на відсутність відомостей щодо засобів оплати на поставку оцінюваного товару, внаслідок чого дійшла висновку, що надані декларантом документи не містили всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Так, умовами п.8.4 Договору, встановлено, Покупець повинен повністю оплатити Постачальнику кожну партію Товару, поставленого відповідно до цього Договору у строк не пізніше 180 календарних днів з дати отримання інвойсу на оплату відповідної партії Товару.

Зважаючи на передбачену договором відстрочку оплати товару на 180 днів з дати поставки, на момент митного оформлення товару у позивача були відсутні докази його оплати.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що платіжний документ надається лише за умови оплати товару, що свідчить про безпідставність твердження відповідача про ненадання Товариством інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.04.2018 у справі № 826/10456/16, від 14.04.2021 у справі № 826/1465/16.

Відповідач не посилався в спірному рішенні та під час судового розгляду на розбіжності або ознаки підробки у поданих декларантом документах.

Посилання в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості на те, що надані документи не були перекладені на українську мову, суд оцінює критично, оскільки, по-перше, такого обов`язку при поданні документів положення статті 254 МК України від декларанта не вимагають, по-друге, матеріали справи не містять доказів, що відповідач вимагав у позивача здійснити переклад поданих документів, як це передбачено приписами вже згаданої статті 254 МК України.

Щодо посилання Київської митниці на окремі недоліки прайс-листа суд вважає за необхідне підкреслити, що чинним законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд, а також висновків щодо цінової пропозиції. Крім того, частиною другою статті 53 МК України до переліку обов`язкових документів для підтвердження заявленої митної вартості не віднесено прайс-лист.

Крім іншого, суд зазначає, що ненадання усіх запитуваних митним органом документів, які відсутні у декларанта, не свідчить про неналежне виконання вимог митниці надати додаткові документи та в цілому не може свідчити про наявність розбіжностей у наданих документах.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не створює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Крім того, під час розгляду цієї справи не було доведено правомірності застосування обраного відповідачем методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Також позивач вважає некоректним висновок відповідача стосовно визначення митної вартості шляхом визначення одиниці виміру товару - кілограм, з огляду на те, що товари в даному випадку є штучними виробами та можуть мати різні антропометричні показники, характеристики, оснащення та, відповідно вартість.

Суд звертає увагу на те, що кожна окрема одиниця товару, який підлягав декларуванню має власні повністю індивідуалізовані характеристики, які впливають на ціну. Відтак висновки митного органу про необхідність коригування товарів у кілограмах є помилковими.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем застосовано другорядний метод 2-ґ, але не надано жодних переконливих доказів неможливості застосування інших попередніх другорядних методів, як того вимагають приписи частини третьої статті 57 МК України.

На підставі встановлених обставин, з урахуванням застосованих норм права, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого за МД товару - за ціною контракту, є належними, стосуються договору, дають можливість ідентифікувати задекларований товар, визначити його характеристики та властивості, і на підставі цих документів, які не містять неточностей та розбіжностей, можливо визначити митну вартість задекларованого товару за ціною контракту.

Натомість митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

З огляду на наведені норми МК України, підтверджені належними доказами встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що, оскільки підтверджена доданими до митної декларації документами ціна отриманого позивачем за Контрактом товару включала витрати на його транспортування (фрахт), у відповідача не було підстав посилатися в спірних рішеннях на відсутність відомостей щодо числових значень такої складової митної вартості оцінюваного товару.

Доводи відповідача про не підтвердження позивачем витрат на страхування імпортованого товару не ґрунтуються на нормах МК України, оскільки такі витрати сторони Контракту не понесли.

Проте, позивачем були надані усі наявні у нього документи, що підтверджували митну вартість товару і обраний метод визначення митної вартості товару; надані відповідачу при митному оформленні товару відомості про визначення митної вартості товару базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддаються обчисленню, у зв`язку з чим підстави для коригування митної вартості відсутні. Крім того, позивачем було надано митному органу дослідження Торгово-промислової палати України.

Оцінюючи докази, суд дійшов висновку, що у цій справі не надання позивачем до митного органу інших документів, визначених спірним рішенням про коригування митної вартості не є обґрунтованою підставою, через яку митну вартість імпортованих товарів за митною декларацією №UA100080/2020/52341 від 11.09.2020 не може бути визначено за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) у графі 33 рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UА100080/2020/200017/2 від 15.09.2020.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України викладеної в постановах від 15.06.2021 у справі №№804/2584/16 та від 28.05.2021 у справі № 826/10465/17.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, а виявлені відповідачем розбіжності в поданих позивачем документах спростовані наявними в матеріалах справи доказами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого Митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись 2, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Іноземного підприємства «Логін» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА100080/2020/200017/2 від 15.09.2020.

3. Стягнути на користь Іноземного підприємства «Логін» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38204178, адреса: 03113, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 62-Б) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи:43337359; адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-А).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя: Н.А. Добрівська