Справа № 320/5888/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5888/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанови Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.01.2021 про відкриття виконавчих проваджень: № 64218379, № 64218290, № 64218086, № 64217938, № 64217740, № 64217599, № 64224689, № 64224937, № 64225072, № 63610224, № 64216552, № 64224560, № 64224415, № 64224223, № 64224022, № 64223807, № 64223678, № 64223515, № 64223375, № 64223266, № 64223090, № 64222982, № 64222824, № 64219967, № 64222470, № 64222328, № 64222018, № 64221883, № 64221758, № 64221483, № 64221335, № 64221154, № 64220989, № 64220319, № 64220110, № 64216152, № 64219967, № 64225229.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення її недоліків, шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів;

- оригіналу документа про сплату 908, 00 грн. судового збору;

- належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи, один з яких для суду) із значенням: реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача, ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача, адреси електронної пошти позивача та відповідача, засобів зв`язку відповідача; повного переліку всіх документів, що додаються до заяви, а також власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також з визначеними у ній позовними вимогами, що мають єдині підстави їх виникнення (пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами), з урахуванням висновків суду, що наведені у цій ухвалі, або надати ґрунтовні та деталізовані письмові пояснення, що заявлені позовні вимоги є пов`язаними між собою з наведенням конкретного переліку таких підстав;

- щодо позовних вимог про скасування постанов, не пов`язаних єдиними підставами та доказами, - окремих адміністративних позовів в загальному порядку;

- належним чином засвідчених якісно виготовлених копій у придатному для читання вигляді наступних документів: постанови відповідача від 21.01.2021 № 64223515, № 64223575, № 64222824, № 64222018, № 64220989, № 64220319; постанови ДПП м. Києва серії 1АВ № 00904557 та серії 1АВ № 00875170;

- належним чином засвідчених якісно виготовлених копій у придатному для читання вигляді оскаржуваних постанов від 21.01.2021, а саме: № 64216552, № 64224022, № 64219967, № 64222328, № 64221883, № 64221758, № 64216152, № 64219967;

- усіх доданих до позовної заяви документів у придатному для читання вигляді для відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу на підставі пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що про існування оскаржуваних постанов він дізнався 27.01.2021 та через 5 днів після цього подав позов про їх скасування, який перебував у судових інстанціях до повернення позову ухвалою від 28.04.2021. Позивач вказує, що до завершення строку на апеляційне оскарження ухвали від 28.04.2021 ним з урахуванням аналізу судової практики та інших обставин вирішувалося питання оскарження ухвали чи подачі нового позову, який він не міг подати до завершення строку на апеляційне оскарження ухвали, щоб не допустити перебування у судовій інстанції двох позовів з одного предмету та одних підстав. Через 5 днів після закінчення строку на апеляційне оскарження позивач подав новий позов, а тому, на переконання апелянта, строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

За приписами частин 1, 5 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частиною 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина 1 статті 287 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Оцінюючи підстави пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Обмеження строків звернення до адміністративного суду викликано, насамперед, специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Процесуальний строк звернення до суду передбачає забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Самий лише факт повернення позовної заяви через недоліки в її оформленні не є поважною причиною пропуску цього строку. Однак, вирішуючи питання про поважність наведених позивачем причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої позовної заяви, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі №460/2864/18.

Специфіка повернення позовної заяви з підстав, що визначені пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України, полягає, зокрема в тому, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу), позовна заява без руху не залишається і в позивача в силу вимог закону відсутній час на усунення недоліків такої позовної заяви.

Як випливає з матеріалів цієї справи, первинна позовна заява в межах строку, встановленого частиною 2 статті 287 КАС України, що також не заперечувалося судом першої інстанції.

Отримавши ухвалу про повернення первинно поданої позовної заяви, позивач, без невиправданих затримок та зайвих зволікань, скористався своїм правом на повторне подання до суду першої інстанції позовної заяви.

Вказане, з урахуванням доводів апелянта щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, свідчить про добросовісну поведінку позивача та вжиття останнім послідовних дій, направлених на звернення до суду першої інстанції та невідкладних заходів щодо повторного подання позовної заяви після її повернення.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та повертаючи позовну заяву позову у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, зазначених обставин не врахував і належної оцінки їм не надав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною позицією Європейського суду з прав людини у справах, які стосуються порушень статті 6 Конвенції, правило встановлення обмеження доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи («Іліан проти Туреччини» (llhan v. Turkey), заява №22277/93).

З огляду на це суд повинен звертати увагу на усі доводи учасників справи, на тривалість строку, який пропущено, на поведінку учасників протягом цього строку, на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з підготовкою до звернення до суду тощо. Суд повинен всі ці обставини оцінювати в їх сукупності. Суд повинен гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Вирішуючи питання про визнання поважними строку звернення до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував, що зі свого боку позивач не продемонстрували умисного зволікання з реалізацією наданого їм права на судовий захист та не допускав зловживання цим правом.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що застосований судом першої інстанції підхід до оцінки наведених позивачем обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду є проявом формалізму.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недотримання позивачем процедури об`єднання позовних вимог.

Так, згідно з частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Разом з цим, заборони щодо об`єднання в одне провадження кількох вимог встановлені частинами 4, 5 статті 172 КАС України.

Так, за приписами частин 4, 5 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз вищезазначених норм процесуального права свідчить про те, що порушення правил об`єднання позовних вимог може полягати виключно в об`єднанні в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви колегія суддів зазначає, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, та законодавством не встановлено виключну підсудність таких позовних вимог різним судам.

Колегія суддів звертає увагу на положення частини 6 статті 172 КАС України, згідно якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

В даному випадку, враховуючи зміст та юридичну природу обставин, описаних у позовній заяві, колегія суддів вважає можливим роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом судом першої інстанції, відтак суд першої інстанції не був позбавлений можливості застосувати положення частини 6 статті 172 цього Кодексу.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви з мотивів викладених в ухвалі від 16 червня 2021 року.

Згідно з частиною 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко