Справа № 120/5266/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 р. Справа № 120/5266/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зниження позивачу з 01.04.2019 основного розміру пенсії за вислугу років з 89% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 120/5998/20-а;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням довідки № 53/21-095 від 04.08.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області, у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 по справі № 120/5998/20-а, відповідачем здійснено перерахунок його пенсії починаючи з 01.04.2019. Однак при здійсненні перерахунку пенсії Головним управлінням повторно протиправно зменшено її основний розмір з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, незважаючи на те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 по справі № 120/857/19-а було зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його конституційне право на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим він звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 31.05.2021 судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

Згідно з розпискою про вручення, яка наявна у матеріалах справи, відповідний процесуальний документ - ухвалу про відкриття провадження у справі від 31.05.2021 та копію позовних матеріалів відповідач отримав 01.06.2021. Проте, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За змістом ч. 4 ст. 159, ч. 6 ст. 162 КАС України подання заяви по суті справи є правом учасників справи. Однак, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не є перешкодою для розгляду даної адміністративної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII. Пенсія позивачу була призначена з 28.10.2009 із розрахунку 89% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 року.

Основний розмір пенсії позивача під час його перерахунку був зменшений з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивач оскаржив їх до суду.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі № 120/857/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 89% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку. Зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказано рішення відповідачем з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 89% від відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, 05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/3858/18 від 12.12.2018, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, яким визнано протиправними та нечинними п. 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, якими встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом від 09.04.1992 № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704.

У зв`язку з цим, у серпні 2020 року Управлінням Служби безпеки у Вінницькій області позивачу видано нову довідку від 04.08.2020 № 53/21-095 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, оригінал якої було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Проте, здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі такої довідки відповідач відмовився, що спонукало позивача вкотре звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 по справі № 120/5998/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2020 №53/21-095. Зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити позивачу з 01.04.2019 перерахунок пенсії, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2020 №53/21-095, виданої Управлінням Служби безпеки у Вінницькій області.

На виконання вказаного рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2020 №53/21-095, виданої Управлінням Служби безпеки у Вінницькій області. Однак при проведені такого перерахунку відповідачем повторно зменшено основний розмір пенсії позивача з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Перерахунок призначених пенсій визначено ст. 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII відповідно до якої, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

08.07.2011 прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI (далі Закон від 08.07.2011 № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011. Підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону внесено зміни до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, зокрема в частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27.03.2014 прийнято Закон від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Законом від 27.03.2014 № 1166-VІІ внесені зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII та змінено до 70 % максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Відповідач вірно вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до Закону від 27.03.2014 № 1166-VІІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Проте, суд зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 по справі № 0940/2217/18.

Суд зазначає, що стаття 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII ні Законом від 08.07.2011 № 3668-VI, ні Законом від 27.03.2014 № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом від 08.07.2011 № 3668-VI та Законом від 27.03.2014 № 1166-VII зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону від 08.07.2011 № 3668-VI та Закону від 27.03.2014 № 1166-VII не зазнала.

Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019

Тому, застосування відповідачем статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, яка регулює призначення пенсій, до правовідносин із перерахунку пенсії позивачу, є протиправним.

Крім того суд зазначає, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі № 120/857/19-а визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії під час її перерахунку з 89% від відповідних сум грошового забезпечення на 70 % від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії в розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення. Цим рішенням суду звернуто увагу відповідача на неправомірність зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача під час її перерахунку. Однак такі висновки суду відповідачем залишено поза увагою, та під час перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, відповідач повторно, всупереч закону, зменшено відсоткове значення розміру пенсії.

Отже дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача із 89 % до 70 % сум грошового забезпечення під час здійснення перерахунку з 01.04.2019 є протиправними.

Зважаючи на наведене, суд зазначає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатись та визначається безпосередньо Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а відтак підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у розумінні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, в той час як невиплата таких сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Наведена правова позиція підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішеннях від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України" (заява N 10972/05), згідно з яким поняття "майно" в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися "майновими правами" і, відповідно, "майном" у розумінні цього положення (п. 22) та від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви N 68385/10 та 71378/10), в якому Суд нагадав, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява N 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX).

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення з 01.04.2019 при перерахунку пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 120/5998/20-а відсоткового значення розміру пенсії позивача із 89 % до 70 % сум грошового забезпечення. Як наслідок, підлягає задоволенню і похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи із 89 % сум грошового забезпечення, визначених у довідці № 53/21-095 від 04.08.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням вимог частини 1 статті 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із 89% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 120/5998/20-а.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% від відповідних сум грошового забезпечення, визначених у довідці № 53/21-095 від 04.08.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено судом 13.07.21.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович