Справа № 635/1451/21
Суддя: Даниленко Т. П.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1451/21
Провадження № 2-а/635/38/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Сазонова К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа інспектор управління патрульної поліції ВП№3 Харківського РУП№1 ГУНП в Харківській області капітан поліції Загорулько Антона Серпгійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №801990 від 11 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_1 (далі - позивач ) звернулася до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа: інспектор управління патрульної поліції ВП№3 Харківського РУП№1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Загорулько Антона Сергійовича, в якій просить визнати противоправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія БАА №801990 від 11 лютого 2021 року, складену інспектором капітаном поліції Загорулько Антоном Сергійовичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 лютого 2021 року о 10 год. 05 хв. інспектором капітаном поліції Загорулько А.С. винесено постанову серія БАА №801990 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10:00 г. в смт. Покотилівка по Сімферопольському шосе на регульованому пішохідному переході на перехресті при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспорту, не надала дороги пішоходам, які знаходились на пішохідному переході, чим порушила п. 18.2 ПДР України .

Накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та нормам законодавства, а дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не здійснював дане правопорушення; відповідач виніс постанову без розгляду справи; відповідачем порушена процедура притягнення до відповідальності, яка полягає у тому, що не було оголошена посадова особа, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, допитані свідки, не досліджено відео фіксації розгляду вчинення правопорушення; відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач перевищив повноваження відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію»; відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Аргументи учасників справи.

Позивачем та представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 , 11.02.2021 року о 10:00 год. рухалась на транспортному засобі в смт. Покотилівка по Сімферопольському шосе на перехресті при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспорту. До початку руху, вона зупинилась на світлофорі на червоне світло. З місця зупинки чітко вбачається, що пішоходи, які б мали намір перейти проїзну частину відсутні. Крім того відразу за зупинкою знаходились три патрульні машини з включеними сигнальними маячками, а також близько 6 осіб працівників поліції, яких вона також чітко бачила. Пересікаючи перехрестя вона впевнилась, що будь-які особи на пішохідному переході відсутні і вона не створює перешкоди чи небезпеки для руху пішоходів. Даний факт підтверджується записом з відео реєстратора, який розташований на транспортному засобі, яким вона безпосередньо керувала. Після зупинення її інспектором поліції, останній без наголошення звання та посади повідомив, що вона скоїла правопорушення, не пропустив пішоходів, які знаходились на пішохідному переході. Вона пояснила, що будь-які пішоходи на час проїзду нею перехрестя були відсутні на підтвердження чого є відеозапис, але останнім було складено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, копію якої вручено.

Відзиви від відповідача та 3-ї особи на дану позовну заяву до суду не надходили.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа інспектор управління патрульної поліції ВП№3 Харківського РУП№1 ГУНП в Харківській області капітан поліції Загорулько Антона Серпгійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №801990 від 11 лютого 2021 року, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явивилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до частини 4статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 11 лютого 2021 року о 10 год. 05 хв. інспектором капітаном поліції Загорулько А.С. винесено постанову серія БАА №801990 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10:00 г. в смт. Покотилівка по Сімферопольському шосе на регульованому пішохідному переході на перехресті при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспорту, не надала дороги пішоходам, які знаходились на пішохідному переході, чим порушила п. 18.2 ПДР України .

Позивач ОСОБА_1 не погодилася с даною постановою, звернулася до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА №801990 від 11.02.2021 та закриття провадження у справі, вважаючи, що спірна постанова є незаконною та безпідставною. Також на підтвердження відсутності в її діях складу правопорушення нею надано відеозапис проїзду регульованого пішохідного переходу, який досліджений судом. З даного відеозапису вбачається, що на час проїзду пішохідного переходу транспортним засобом, на я кому встановлено відео реєстратор будь-які пішоходи на пішохідному переході були відсутні. Після проїзду пішохідного переходу транспортний засіб був зупинений працівником патрульної поліції. Дата та час відеозапису відповідає даним постанови та поясненням позивача.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно абз. 1 п. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 258 ч.3 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно до п. 18.2 ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять письмових або відео- доказів того, що на час проїзду позивачем пішохідного переходу на ньому були присутні пішоходи. Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію"регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина 1 статті 44, стаття 89, частина 2 статті 106-1, частини 1-4 і 6 статті 109, стаття 110, частина 3 статті 114, частина 1 статті 115, стаття 116-2, частина 2 статті 117, частини 1-2 статті 119, частини 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2, 3, 4 і 6 статті 122, частина 1 статті 123, 124-1, 125, частини 1, 2 і 4 статті 126, частини 1, 2 і 3 статті 127, статті 128-129, частина 1 статті 132-1, частини 1, 2 та 5 статті 133, частини 3, 6, 8, 9, 10 і 11 статті 133-1, частина 2 статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини 1, 2 і 3 статті 140, статті 148, 151, частини 6, 7 і 8 статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини 1-2 статті 178, статті 180, 181-1, частина 1 статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів на підтвердження порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, зазначених в постанові. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Тож інспектор поліції не мав права зупиняти транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 без наявності доказів порушення нею Правил дорожнього руху України, а матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, порядок використання фото та відео техніки встановлено пунктом 9 частини 1 статті 31 та статтею 40 Закону України «Про національну поліцію». Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є стаття 40 Закону України «Про національну поліцію". Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Доказів відеофіксації порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України матеріали справи не мають, не надані такі докази і відповідачем.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем ПДР, що свідчить про недоведеність правомірності прийнятої постанови.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Під час судового розгляду встановлено, що будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано. Постанова у справі про адміністративне правопорушення не може розглядатися як доказ вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. надано на надано надано. Постанова у справі про адміністративне правопорушення не може розглядатися як доказ вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України. Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо судових витрат

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 6450,00 грн.

Згідно квитанції про сплату №81891 від 19.02.2021 року ОСОБА_1 НОМЕР_1 сплачено судовий збір в сумі 450,00 грн. за позовом до Харківського районного суду Харківської області, оплату якого здійснено з порталу http://court.gov.ua/

12.02.2021 між позивачем та адвокатом Давиденко Г.І. укладено договір про надання правової допомоги у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122КУпАП.

Згідно з актом виконаних робіт від 12.02.2021, на виконання умов договору про надання правової допомоги адвокатом виконані роботи, що відповідають обов`язкам зазначеним в договорі та законодавчим актом, що регулюють представництво в суді, а клієнтом сплачені такі послуги в сумі 6000,00 грн. На підтвердження факту передачі коштів в готівковій формі надано квитанцію на суму 6000,00 (шість тисяч) грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, а відповідач є суб`єктом владних повноважень - Управління патрульної поліції України, то за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції України на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа інспектор управління патрульної поліції ВП№3 Харківського РУП№1 ГУНП в Харківській області капітан поліції Загорулько Антона Серпгійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №801990 від 11 лютого 2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення постанови серія БАА №801990 від 11 лютого 2021 року, складену Інспектором капітаном поліції Загорулько Антоном Сергійовичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 450 грн.(чотириста п`ятдесят) 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. (шість тисяч) 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст рішення складено 16.07.2021.

Суддя Т.П.Даниленко