Справа № 480/4410/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року Справа № 480/4410/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат по адміністративній справі №480/4410/21 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ляшенко Любові Вікторівни від 21.05.2021 ВП № 52526869 про стягнення виконавчого збору.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ляшенко Любові Вікторівни від 21.05.2021 ВП № 52526869 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

При цьому, позивачем у відповідності до ч.8 ст 141 ЦПК України було подано заяву від 22.06.2021 (а.с.105), про подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

07.07.2021 від позивача до суду надійшла заява про розподіл судових витрат, відповідно до якої позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 3500,00 грн., понесених на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом адміністративної справи №480/4410/21 (а.с.120-127).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 22.05.2021 та додаток до договору від 22.05.2021 про надання правничої допомоги - квитанцію від 01.07.2021, акт приймання-передачі виконаної роботи від 01.07.2021 згідно договору про надання правничої допомоги, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000628.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заява про розподіл судових витрат була призначена до розгляду в судове засідання на 15.07.2021.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Від представника відповідача 14.07.2021 до суду надійшло заперечення на клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, оскільки чинним законодавством не передбачено відповідних рахунків для сплати відділом ДВС коштів судового збору, оскільки відповідно до розділу XXI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту України №512/5 від 02.04.2012, депозитний рахунок відділу ДВС використовується виключно для розподілу коштів, отриманих від боржників в межах виконавчого провадження.

Враховуючи неявку в судове засідання сторін, фіксування судового засідання у справі відповідно до вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви про розподіл судових витрат та заперечення відповідача на неї, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1-6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому, за вказаними вище приписами ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката та розмір суми, що підлягає сплаті, повинно бути відображено умовами договору, а в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 22.05.2021 та додаток до договору від 22.05.2021 про надання правничої допомоги - квитанцію від 01.07.2021, з якої вбачається, що вартість наданих послуг з правничої допомоги складається з: складання позовної заяви, уточненої позовної заяви - 10 годин, вартість - 3500,00 грн. (а.с.121-124), акт приймання-передачі виконаної роботи від 01.07.2021 згідно договору про надання правничої допомоги (а.с.125), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000628 (а.с.126-127).

Дослідивши зміст поданих позивачем документів, суд відмічає, що перераховані в додатку до договору від 22.05.2021 про надання правничої допомоги - квитанції від 01.07.2021, такий вид послуг, як складання позовної заяви та уточненої позовної заяви, не дає змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, та кількість витраченого часу на такий вид робіт. Окрім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, всі документи, які надані позивачем до суду під час розгляду даної справи, були підписані виключно позивачем.

Таким чином, з урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є непідтвердженими, а відтак суд доходить висновку, що твердження позивача про наявність підстав для стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. є непереконливим.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №480/4410/21 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня отримання додаткового рішення в повному обсязі.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Глазько