Справа № 640/583/20
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 640/583/20

адміністративне провадження № К/9901/23885/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №640/583/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо невключення до 01.02.2017 у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей про узгоджену суму бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» за період січня 2010 року - вересня 2011 року в розмірі 8730254,00грн;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України і Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України до 01.04.2017 висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 8730254,00грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» () заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 8730254,00грн та пеню в розмірі 4716868,94грн, нараховану на суму такої заборгованості за період з 11.03.2017 по 09.01.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2020 позов задоволено повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2020 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» - задоволено частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2020 - скасовано, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Товариство з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» 29.06.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі відповідач визначає підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №820/1009/17, від 20.02.2020 у справі №161/15661/16-а, від 04.12.2019 у справі №440/2149/19, від 18.09.2019 у справі №813/4737/15.

Щодо посилання скаржника на вказані постанови, то вони не можуть бути прикладом іншого правозастосування у контексті підстави касаційного оскарження, оскільки ними справу направлено на новий розгляд.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник не обґрунтовує, в чому саме полягає неправильне застосування норм права, а також не доводить подібності правовідносин, натомість лише наводить окремі витяги з постанов Верховного Суду.

Загалом доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з ухваленими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України, при цьому відповідач не враховує, що суд касаційної інстанції лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи те, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №640/583/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агри-Трейд» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості повернути особі, яка її подала.

Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.В. Хохуляк