Справа № 260/2946/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

15 липня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2946/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вішка» про забезпечення адміністративного позову, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вішка» (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд: 1) поновити позивачу пропущений строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року; 2) винести ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року; 3) визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, а саме: пунктом другим позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області № 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року.

Необхідність забезпечення адміністративного позову аргументована тим, що в 14 квітня 2020 року відповідачем розглянуто справу про накладення штрафу на підставі акта (довідки) від 28 лютого 2020 року № 000285 щодо порушень Товариства з обмеженою відповідальністю «Вішка» законодавства про працю та винесено постанову № 000285-ТД-ФС-17, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 47 230,00 грн.. Позивач стверджує, що копію оскаржуваної постанови отримав 05 липня 2021 року. З постановою позивач повністю не згідний, вважає таку протиправною та такою, що підлягає скасуванню. З постанови про накладення штрафу вбачається, що посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області проведено фактичну перевірку ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, позивач у позовній заяві стверджує, що в нього на праві власності чи в оренді не перебуває жодного ресторану, в тому числі і вищезгаданого. Дану інформацію підтверджує даними із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією, яка наявна в органах ДПС, наявними у вільному доступі. Отже, як стверджує позивач, заявлені порушення законодавства про працю, виявлені при здійснення додержання відповідних вимог при перевірці ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », жодного відношення до позивача не мають, оскільки останній не володіє, не користується і не розпоряджається вищезазначеним рестораном. В оскаржуваній постанові вказано, що ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розміщений на земельній ділянці, яка належить позивачеві. Однак дане твердження, на думку позивача, є лише примущенням ревізорів. Окремо позивач зазначив, що при накладення штрафу на відповідача в основу оскаржуваної постанови лягли слова офіціанта-бармена, який повідомив ревізорів, що даний ресторан належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вішка».

30 червня 2021 року, внаслідок телефонного повідомлення банку, який обслуговує позивача, останнім отримано інформацію, що відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна боржника та арешт коштів боржника, по виконанню оскаржуваної постанови, ДВС розпочато відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Вішка» виконавчі дії, у зв`язку з чим, фактично паралізовано роботу підприємства та призвело до фінансових труднощів при здійсненні господарської діяльності. На даному етапі, підприємство веде підготовку до зимового сезону 2021-2022 на туристичному спортивно-оздоровчому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є вагомим туристичним об`єктом Закарпаття. На думку позивача в діях відповідача при винесенні постанови про накладення штрафу є ознаки протиправності та як результат, порушення прав та інтересів позивача, який звернувся до суду з метою оскарження такої постанови, а також з метою ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, останній на підстав статей 150, 151, 153 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці в Закарпатській області за № 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заявлене клопотання та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Крім цього, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача при винесені оскаржуваної постанови про накладення штрафу на позивача. Більше того, підготовка позивачем до зимового сезону 2021-2022 не є підставою для зупинення дії оскаржуваної постанови. Доказів про фінансові труднощі, у зв`язку з вищенаведеним, позивачем не надано суду.

Зупинення дії постанови про накладення на позивача штрафу за порушення останнім законодавства про працю є предметом оскарження у даній адміністративній справі, є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018р. справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18 передбачено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами існує щодо правомірності винесення уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області постанови про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вішка», оцінка дій яких підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про їх оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вішка» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В. Іванчулинець