Справа № 520/9501/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14.07.2021 р. справа № 520/9501/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про закриття провадження по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування попередження, -

встановив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ХК28557/1185/НД/АВ/П/96 від 15.04.2021 року винесене Головним управлінням Держпраці у Харківський області на підставі акту перевірки №ХК28557/1185/НД/АВ від 15.04.2021р.;

- стягнути з Головного управління Держпраці у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі №520/9501/21 відкрито спрощене позовне провадження.

25.06.2021 від представника Головного управління Держпраці у Харківській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено, що попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю не є рішенням в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України з підстав того, що зазначене попередження не містить у собі ані ознак нормативно правового акта, ані ознак акта індивідуальної дії, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, та не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення (виклику) сторін.

Розглядаючи подане клопотання, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Публічно-правовим вважається спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Оскаржуване позивачем попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ХК28557/1185/НД/АВ/П/96 від 15.04.2021 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки є виключно носієм інформації що за виявлені контролюючим органом під час проведення перевірки порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю чинним законодавством передбачено певну відповідальність, наводить посилання на вид відповідальності, та норми законодавства, за якими застосовується відповідальність. Тому оцінка попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю (у тому числі й оцінка дій відповідача щодо його винесення) може бути надана судом при вирішенні спору про оскарження рішення, прийнятого за результатами проведення перевірки суб`єкта господарювання вимог законодавства про працю.

Отже, саме по собі попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю№ХК28557/1185/НД/АВ/П/96 від 15.04.2021 не породжує ніяких правових наслідків для позивача та не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, а відтак не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" не передбачене оскарження попередження ані в адміністративному, ані в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, провадженням у цій справі необхідно закрити.

За змістом статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

При цьому, як неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях, пов`язаних із вирішенням юрисдикційних спорів, поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За змістом частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У пояснювальній записці до проекту закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" відзначалося, що "суди не покликані вирішувати будь-які питання, які виникають з усіх можливих правовідносин (наприклад, з політичних правовідносин). Функцією суду є розгляд і вирішення юридичних конфліктів, тобто юридичних спорів".

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко виходячи з підходу Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц.

Заявлена позовна вимога про визнання протиправним та скасування попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ХК28557/1185/НД/АВ/П/96 від 15.04.2021 не належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи їхніх посадових осіб. Тобто, між даними особами не існує публічно-правового спору, як і юридичного спору загалом, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства, так і в будь-якому судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, провадженням у даній справі про визнання протиправним та скасування попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ХК28557/1185/НД/АВ/П/96 від 15.04.2021, винесене Головним управлінням Держпраці у Харківській області, необхідно закрити.

За змістом пункту 5 статті 7 закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що провадження у адміністративній справі №520/9501/21 підлягає закриттю, враховуючи положення пункту 5 частини 1 статті 7 закону України "Про судовий збір", сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню з Державного бюджету України в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 238, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

ухвалив:

Клопотання Головного управління Держпраці у Харківській області - задовольнити.

Закрити провадження по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування попередження.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. за квитанцією №0.0..1 від 21.05.2021.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Шляхова