Справа № 276/424/19
Суддя: Збаражський А. М.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/424/19
Провадження по справі №2-а/276/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинського районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції у місті Києві Савчука Віталія Івановича та Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Савчука Віталія Івановича щодо складання постанови серії НК № 781331 від 27.02.2019 про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП незаконними; скасувати вищезазначену постанову; провадження по справі закрити.

В обгрунтування вимог позивач зазначає, що 27.02.2019 року о 15 год. 42 хв. прямуючи по вул. Вербовій в м. Києві на автомобілі Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 в бік вул. Марка Вовчка під`їхавши до перехрестя вище вказаних вулиць, на зустріч йому рухався службовий автомобіль поліції, повернувши праворуч та продовживши рух після чого, його автомобіль був зупинений працівниками поліції, які обігнавши його автомобіль почали різко гальмувати без увімкнених світлових та звукових сигналів. Коли поліцейський підійшов до автомобіля позивача, то відразу вказав, що він розмовляв по телефону на, що він заперечив, та попросив відповідача відрекомендуватися. На прохання надати докази протиправного адміністративного діяння, відповідач відмовив мотивуючи, що він не зобов`язаний цього робити, а з рапортом який він напише згодом, а також з відеозаписом нагрудної його камери він зможе ознайомитись у суді. Після чого, не ознайомлюючи з жодним документом, наказав поставити свій підпис у постанові Серії НК № 781331. Коли він розписався у вказаній постанові, відповідач надав йому її копію та сказав, що він зможе з нею ознайомлюватись скільки захоче, а сам сів до свого автомобіля та поїхав у невідомому позивачу напрямку.Жодних доказів того, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху відповідач не надав.Не зважаю на те, що відповідачем не було навіть роз`яснено вимоги ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, позивач використовуючи своє право на захист, з метою встановлення факту своєї невинуватості наполегливо попросив відповідача отримати від його пояснення, оглянути список викликів на своєму телефоні, з метою встановлення факту, що на час руху він ні з ким не розмовляв, однак відповідач повів себе зухвало та не став цього робити. Таки чином, було складено незаконну постанову.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 17.08.2020 року, у зв`язку із несплатою позивачем судового збору, дану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк, що не перевищує 14 (чотирнадцяти) днів з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем був сплачений судовий збір, на підтвердження чого була надана відповідна квитанція.

16.09.2020 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

12.03.2021 року ухвалою судді в адміністративній справі №276/424/19 замінено неналежного відповідача у справі, а саме: інспектора роти 3 батальйону 1 полку 1 управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Савида Віталія Івановича, на належного - інспектора роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції в м.Києві Савчука Віталія Івановича; залучено до участі у справі, в якості співвідповідача,- Департамент патрульної поліції (відомості: вул. Академіка Туполєва, 19, м.Київ, 04128, ЄДРОПУ: 40108646).

Також позивачем, заявлено клопотання про стягнення судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., комісія банку за сплату судового збору в розмірі 20 грн., сплачені послуги поштового зв`язку в розмірі 40 грн. 50 коп., а також понесені затрати на прибуття до суду на розгляд справи.

Відповідач 1, інспектор роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції у місті Києві Савчук В.І., надав суду пояснення на адміністративний позов. В своєму поясненні інспектор Савчук В.І. просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. На обґрунтування заперечень зазначено, що знаходячись при виконанні службових обов`язків, інспектор зупинив даний транспортний засіб, представився і назвавши причину зупинки, здійснив необхідні процесуальні дії та почав розгляд справи. Ніяких клопотань та пояснень від позивача не надходило, тому було винесено постанову про адміністративне правопорушення. Розглядаючи дану справу відповідач діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Відповідач 2, Департамент патрульної поліції, у встановлений законодавством строк, після отримання копії ухвали від 12.03.2021 року, відзиву на позовну заяву не направив.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 27.02.2019 року інспектором роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції у м.Києві лейтенантом поліції Савчуком В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №781331 (далі - Постанова), якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому користуючись засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 «д» ПДР (а.с.9).

Частина друга ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в не автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем до пояснень на позовну заяву додано диск з відеозаписом подій з нагрудної камери поліцейського, які відбулись 27.02.2019 року. Проте, у вказаному відеозаписі не зафіксовано сам факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а лише процедуру зупинки транспортного засобу позивача та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може бути достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, суд приходить до висновку, що постанова, яка є предметом оскарження підлягає до скасування.

Таким чином, враховуючи, що позивач стверджує, що керуючи транспортним засобом, правил дорожнього руху не порушував, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо клопотання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З доданих до клопотання про стягнення судових витрат матеріалів встановлено, що позивачем документально підтверджено лише витрати повязані зі сплати судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп., та комісія банку за сплату судового збору в розмірі 20 грн., що підтверджується оригіналами відповідних квитанцій. Інші витрати, про стягнення яких заявляє в клопотанні позивач, а саме: сплачені послуги поштового зв`язку в розмірі 40 грн. 50 коп., та понесені затрати на прибуття до суду на розгляд справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. В клопотанні про стягнення судових витрат позивач зазначає, що додає до клопотання наступні додатки, а саме: оригінал квитанції про оплату послуг поштового зв`язку; оригінал квитанції про сплату витрат на пальне для прибуття до суду; довідка з платіжними реквізитами, однак згідно акту виявлених недоліків від 01.10.2020 року, вказані документи, при огляді поштової кореспонденції від ОСОБА_1 , яка надійшла 01.10.2020 року, відсутні.

Таким чином, клопотання про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню в частині стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп., та комісії банку за сплату судового збору в розмірі 20 грн.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції у місті Києві Савчука Віталія Івановича та Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №781331 від 27.02.2019 року винесену інспектором УПП у м.Києві лейтенантом поліції Савчуком Віталієм Івановичем, за якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 з Департаменту патрульної поліції, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 01.09.2020 року та комісії в розмірі 20 (двадцяти) гривень 00 копійок, відповідно до квитанції № 0.0..2 від 01.09.2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1:інспектор роти №2 батальйону №3 полку №1 управління патрульної поліції у місті Києві Савчук Віталій Іванович, адреса місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя А.М. Збаражський