Справа № 521/2793/21
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2021 року

м. Одеса

Справа № 521/2793/21

Провадження № 2-а/521/53/21

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Федорова А.В.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Представник - Маляр В.Ю .

Відповідач - Інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку управління

патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

лейтенант поліції Нечитайло Д.В.

Третя особа - Департамент патрульної поліції

Представник - Хілініченко А.Х.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Нечитайло Д.В., третя особа - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне порушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Нечитайло Д.В., третя особа - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови від 12.02.2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення, посилаючись на такі обставини.

ОСОБА_1 12.01.1966 року о 18 годині 30 хвилин рухався на належному йому автомобілі марки Москвич 214122 д/н НОМЕР_1 в по вул. 1-ша Пригородна в м. Одеса. Його було зупинено працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, про те, що у автомобіля відсутній передній бампер, який передбачено конструкцією.

Працівником ДПС було винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) та накладено штраф в сумі 340 гривень.

Позивач вважає, що складання протоколу та винесення постанови відносно нього є абсолютно безпідставним, оскільки згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності стаття 121 передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тобто в діях позивача відсутні ознаки правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП України у справах про адміністративні правопорушення працівники органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про правопорушення, передбачені частинами четвертою і сьомою ст. 121 Кодексу про адміністративні правопорушення. Тобто інспектор ДПС Нечитайло не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП України, так як він не є уповноваженою на те особою. В зв`язку з цим зазначений протокол не може бути прийнятий до уваги як доказ по справі про адміністративне правопорушення, а постанова винесена на його підставі підлягає скасуванню.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є показання лише співробітника ДПС, оскільки автомобіль використовувався із наявністю підсилювача бамперу, який несе на собі повне навантаження, відсутність пластикового покриття бамперу не несе будь-яких поруш які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, позивачу не пред`явили показання, які були зафіксовані даним приладом та докази того, що саме його автомобіль рухався за відсутності бампера, крім того відсутні жодні свідки.

Це свідчить про фальсифікацію даних, на підставі яких щодо позивача було складено протокол. Всі пояснення щодо відсутності в діях позивача складу правопорушення були проігноровані працівниками поліції та в жодній мірі не прийняті до уваги при складанні протоколу та винесенні постанови від 12.02.2021 року по справі про адміністративні правопорушення, що підтверджує її незаконність та необґрунтованість.

Відповідач в судове засідання не з`явилися та відзиву на позов не подавав.

Третя особа Департамент патрульної поліції заперечував проти позову, надав до суду пояснення, посилаючись на такі обставини.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення було встановлено, 12.02.2021 року в ході виконання службових обов`язків інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Нечитайло Д.В., в складі наряду з поліцейськими Незгодюк Д.А. , Добровольським Є.В. , виявив транспортний засіб «Москвич» 214122», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , що рухався о 18 год. 37 хв. в м. Одесі вул. Пригородна 1-ша без бампера, який передбачено конструкцією, чим порушив пункт 31.4.7. е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Інші елементи конструкції - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики (дана обставина підтверджується на відеозаписі та на долучених роздруківках для співставлення, як виглядає авто з наявним переднім бампером та без такого).

В подальшому даний транспортний засіб був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції для з`ясування причин порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Інспектор Нечитайло Д.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП). Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення.

Інспектор Нечитайло Д.В. та поліцейські, що перебували у спільному наряді, під час розгляду справи, роз`яснили позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 та ст. 307, 308 КУпАП. Витяги цих статей також надруковані на оборотній стороні постанови.

Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5, ст. 278 КУпАП не надходило.

Позивач у тексті позовної заяви вказує, що начебто усно заперечував вчинення адміністративного правопорушення і не погодився з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор Нечитайло Д.В. виніс постанову у справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Після закінчення розгляду справи інспектор Нечитайло Д.В. відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ДНО 18 № 621240 від 12.02.2021 р. Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, дана копія була вручена позивачу, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 на постанові та відеозапис з місяця події.

Законом України від 14.07.2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» внесено зміни. Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р.) передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, постанова про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, виносить на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, позиція позивача щодо складання протоколу є безпідставною та необґрунтованою, а тим більше такого факту взагалі не існувало.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги.

Позивач не надав жодних доказів своєї тези, які б підтвердили його твердження про не надання, не «пред`явлення» відомостей, інформації, у якості доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо пропуску строку на оскарження постанови про накладення стягнення.

Чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Частиною 3 ст. 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Тобто, 12.02.2021 р., коли позивач вже отримав копію постанови.

23.02.2021 року гр. ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, із пропуском строку на оскарження, 23.02.2021 р., відповідно до звітів автоматичного розподілу, для одноособового розгляду обрано суддю Малиновського районного суду м. Одеси Гуревського В.К., тобто в день фактичного подання позовної заяви вже сплив десятиденний строк на оскарження.

Щодо неналежного відповідача у справі.

За правилами ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З аналізу вищевикладених норм права вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП посадові особи орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних підрозділів.

Таким чином, інспектор не може виступати самостійним відповідачем у цій справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 цього Кодексу.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 р. № 8073-Х (КУпАП), а саме ч. 1 ст. 222 встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься 1 ст. 121 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, з огляду на все вищезазначене в діях позивача є склад адміністративного правопорушення. Інспектор патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ДП018 № 621240 від 12.02.2021 р. у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

Позивач та його представник після оголошеної перерви в судовому засіданні на розгляд справи не з`явилися.

Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вивчивши адміністративну справу, надані докази, в тому числі відеозапис з місця події, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення було встановлено, 12.02.2021 року в ході виконання службових обов`язків інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Нечитайло Д.В. , в складі наряду з поліцейськими Незгодюк Д.А. , Добровольським Є.В. , виявив транспортний засіб «Москвич» 214122», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , що рухався о 18 год. 37 хв. в м. Одесі вул. Пригородна 1-ша без бампера, який передбачено конструкцією, чим порушив пункт 31.4.7. е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Інші елементи конструкції - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики (дана обставина підтверджується на відеозаписі та на долучених роздруківках для співставлення, як виглядає авто з наявним переднім бампером та без такого).

В подальшому даний транспортний засіб був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції для з`ясування причин порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Інспектор Нечитайло Д.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП). Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення.

Інспектор Нечитайло Д.В. та поліцейські, що перебували у спільному наряді, під час розгляду справи, роз`яснили позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 та ст. 307, 308 КУпАП. Витяги цих статей також надруковані на оборотній стороні постанови.

Позивач не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор Нечитайло Д.В. виніс постанову у справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Після закінчення розгляду справи інспектор Нечитайло Д.В. відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ДНО 18 № 621240 від 12.02.2021 р. Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, дана копія була вручена позивачу, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 на постанові та відеозапис з місяця події.

Щодо складення протоколу.

Законом України від 14.07.2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» внесено зміни. Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р.) передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, постанова про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, виносить на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, позиція позивача щодо складання протоколу є безпідставною, оскільки цього факту не існувало.

Щодо пропуску строку на оскарження постанови про накладення стягнення.

Чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Частиною 3 ст. 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Тобто, 12.02.2021 р., коли позивач вже отримав копію постанови.

23.02.2021 року гр. ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, із пропуском строку на оскарження, 23.02.2021 р., відповідно до звітів автоматичного розподілу, для одноособового розгляду, тобто в день фактичного подання позовної заяви вже сплив десятиденний строк на оскарження.

Щодо неналежного відповідача у справі.

За правилами ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Частиною третьою статті 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, належним відповідачем у справі є не інспектор, а відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Клопотань від позивача та його представника про заміну відповідача у справі до суду не подавалося.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до районного суду в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, встановлених КУпАП. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з огляду на все вищезазначене в діях позивача є склад адміністративного правопорушення. Інспектор патрульної поліції мав підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ДП018 № 621240 від 12.02.2021 р. у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

За викладених обставин адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 19, 72, 77, 90, 162, 205, 242-246, 250-251, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Нечитайло Д.В., третя особа - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне порушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 15 липня 2021 року.

Суддя В. К. Гуревський