Справа № 640/890/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м. Київ № 640/890/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

16.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.10.2018 №.

В обґрунтування позовної заяви з урахуванням відповіді на відзив зазначено, що згідно податкового повідомлення-рішення від 08.10.2018 № до ТОВ «Пропріо-Рітейл» протиправно застосовано штраф у розмірі 82500 грн на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) з огляду на висновок акту перевірки від 14.09.2018 №15701/26-15-12-07-20/41115387 про порушення ТОВ «Пропріо-Рітейл», передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України термінів реєстрації податкових накладних від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3.

Позивач зазначає, що не мав змоги вчасно реєструвати податкові накладні від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3 адже відповідачем безпідставно розірвано в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1.

Так, підставою для розірвання договору про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1 зазначено відсутність позивача за місцезнаходженням, в той час як ТОВ «Пропріо-Рітейл» місцезнаходження не змінювало, про що зокрема свідчать дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, неприйняття податкової звітності, поданої засобами електронного зв`язку після розірвання зазначеного договору, є необґрунтованим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2019 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву ТОВ «Пропріо-Рітейл» у якому вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки від 14.09.2018 №15701/26-15-12-07-20/41115387 про порушення ТОВ «Пропріо-Рітейл», передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України термінів реєстрації податкових накладних від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3.

Вказав, що договір про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1 розірвано з ініціативи контролюючого органу про що повідомлено ТОВ «Пропріо-Рітейл» листом від 15.02.2016 №5494/10/26-55-10, у зв`язку з тим, що за результатами здійснення заходів, передбачених пунктом 12.5 розділу 12 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (в редакції від 16.10.2015), щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місце знаходження ТОВ «Пропріо-Рітейл» за податковою адресою, не встановлено.

Також відповідач зауважив, що податкові накладні від 10.02.2016 №2 (граничний термін реєстрації 29.02.201) та від 18.02.2016 № 3 (граничний термін реєстрації 15.03.2016) зареєстровані в ЄРПН 24.04.2016, а лист про розірвання договору ТОВ «Пропріо-Рітейл» отримало 25.02.2016 . Зазначене свідчить про те, що позивач не вживав необхідних заходів для вчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

24.12.2015 між ТОВ «Пропріо-Рітейл» та Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів №1.

Відповідно до пункту 3 розділу 3 Договору про визнання електронних документів, орган ДФС зобов`язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп`ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; забезпечувати зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді податкових документів.

Згідно з пунктом 3 розділу 6 цього Договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Відповідно до пунктом 4 розділу 6 Договору орган державної фіскальної служби має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

25.02.2016 на адресу ТОВ «Пропріо-Рітейл» надійшов лист ГУ ДФС у м. Києві від 15.02.2016 №5494/10/26-55-10 у якому повідомлено про розірвання договору про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1. В якості підстави для розірвання Договору в односторонньому порядку, зазначено, що за результатами здійснення заходів, передбачених п.12.5 розділу 12 наказу Мінфіну від 09.12.2011 №1588 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходження TOB «Пропріо-Рітейл», податкову інспекцію про зміну податкової адреси ТОВ «Пропріо-Рітейл» не повідомлялося, інформації від державного реєстратора, щодо зміни юридичної адреси ТОВ «Пропріо-Рітейл», не надходило.

22.02.2016 ТОВ «Пропріо-Рітейл» подано на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 10.02.2016 №2 на суму ПДВ 25 000 грн та від 18.02.2016 №3 на суму ПДВ 250 000 грн.

Згідно отриманої позивачем квитанції вказані податкові накладні від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3 доставлено до центрального рівня ДФС України та присвоєно статус: «ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО», виявлені помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме - ., розірвано Договір про визнання електронних документів.»

Позивач пояснив, що після першої спроби зареєструвати вказані податкові накладні, були наступні спроби, втім залишилися незареєстрованими з тієї ж самої підстави.

Податкові накладні ТОВ «Пропріо-Рітейл» від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3 зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 25.04.2016.

14.09.2018 ГУ ДФС у місті Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Пропріо-Рітейл» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних за лютий 2016 року.

За результатом перевірки складено акт від 14.09.2018 №15701/26-15-12-07-20/41115387 в якому зафіксовано порушення ТОВ «Пропріо-Рітейл» вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України шляхом несвоєчасної реєстрації податкових накладних від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3 у Єдиному реєстрі податкових накладних. Так, граничний термін реєстрації податкової накладної від 10.02.2016 №2 порушено на 60 днів, податкової накладної від 18.02.2016 №3 - на 52 дні.

08.10.2018 на підставі висновків акту перевірки від 14.09.2018 №15701/26-15-12-07-20/41115387 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким за вказане порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України до ТОВ «Пропріо-Рітейл» на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України застосовано штраф у сумі 82500 грн.

Позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням від 08.10.2018 № та вважає вказане рішення протиправним, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.10 статті 201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (Порядок №1246) після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Судом встановлено, що податкові накладні від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3 ТОВ «Пропріо-Рітейл» подано на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних 22.02.2016, тобто з дотриманням строку, передбаченого пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Однак, вказані податкові накладні не прийняті контролюючим органом у зв`язку із тим, що порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме - розірвано Договір про визнання електронних документів.

Так, 25.02.2016 на адресу ТОВ «Пропріо-Рітейл» надійшов лист ГУ ДФС у м. Києві від 15.02.2016 №5494/10/26-55-10 у якому повідомлено про розірвання договору про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1. В якості підстави для розірвання Договору в односторонньому порядку, зазначено, що за результатами здійснення заходів, передбачених п.12.5 розділу 12 наказу Мінфіну від 09.12.2011 №1588 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходження TOB «Пропріо-Рітейл», податкову інспекцію про зміну податкової адреси ТОВ «Пропріо-Рітейл» не повідомлялося, інформації від державного реєстратора, щодо зміни юридичної адреси ТОВ «Пропріо-Рітейл», не надходило.

Отже, договір про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1 розірвано контролюючим органом в односторонньому порядку з підстави зміни ТОВ «Пропріо-Рітейл» місця реєстрації, що унеможливило вчасну реєстрації позивачем податкових накладних від 10.02.2016 №2 та від 18.02.2016 №3.

Визначаючись щодо правомірності розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1 з підстави зміни ТОВ «Пропріо-Рітейл» місця реєстрації, суд виходить з наступного.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку (Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

У відповідності до пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (Закон №755-IV), в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами статті 10 Закону №755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Необхідно врахувати, що Закон №755-IV презюмує зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про юридичну особу як такі, що є достовірними.

Разом з цим, відповідач не заперечує, що в Єдиному державному реєстрі відсутні відомості про зміну ТОВ «Пропріо-Рітейл» місця реєстрації.

Тому доводи відповідача з посиланням на висновки власної перевірки місцезнаходження ТОВ «Пропріо-Рітейл», які суперечать відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі, суд вважає безпідставними.

Відповідно до пункту 12.2 розділу 12 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (Порядок №1588), Підрозділи контролюючого органу:

стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов`язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов`язання та інші заходи;

стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов`язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з`ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов`язаних осіб.

Відповідно до пунктів 12.4 та 12.5 розділу 12 Порядку №1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з`ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з`ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою № 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 19-ОПП (додаток 25).

Проте, відповідач не надав жодних підтверджуючих документів щодо здійснених заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи згідно вказаних норм Порядку №1588.

Виходячи з викладених обставин суд вважає, що відповідачем без достатніх на те підстав розірвано в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1, внаслідок чого, починаючи з 15.02.2016 реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних для ТОВ «Пропріо-Рітейл» стала неможливою.

З урахуванням наведених обставин суд вважає, що відповідач штучно створив обставини, за яких позивач не зміг дотримуватись вимог чинного податкового законодавства України щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказані дії/бездіяльність відповідача позбавляють ТОВ «Пропріо-Рітейл» можливості сумлінно виконувати обов`язки платника податків та, як наслідок, порушують права позивача.

Посилання відповідача на те, що позивач не вживав необхідних заходів для вчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН до 24.04.2016 суд не вважає такими, що свідчать про правомірність спірного рішення, адже про розірвання договору про визнання електронних документів від 24.12.2015 №1 позивач дізнався лише 25.02.2016. Доказів того, що позивач допустив невиправдане зволікання щодо поновлення дії договору про визнання електронних документів та у який строк позивач фактично мав можливість реєструвати вказані податкові накладні, але не реєстрував їх, відповідачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено обґрунтованості застосування до позивача штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних, а обставини справи свідчать про протилежне, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 08.10.2018 №.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 1 921 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.10.2018 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» (місцезнаходження юридичної особи: 03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 39; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 34880942).

Відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44116011).

Суддя О.М. Чудак