Справа № 520/8059/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 липня 2021 року № 520/8059/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Селянське (Фермерське) господарство "АДОНІС" (далі по тексту позивач, СФГ "АДОНІС") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач-1, ДПС України), Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ДПС у Харківській області ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.03.2021 № 2506897/25173799 комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021 та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну СФГ Адоніс № 2 від 11.03.2021 - датою її фактичного подання 17.03.2021;

- судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України позивач намагався зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 11.03.2021.

Реєстрація податкової накладної № 2 від 11.03.2021 здійснювалася по події, яка виникла раніше, а саме - дата відвантаження товарів.

17.03.2021 реєстрація податкової накладної № 2 від 11.03.2021 зупинена (реєстраційний номер документа ).

29.03.2021 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку Коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 2506897/25173799 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно з яким прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Додаткова інформація: відсутні пояснення по суті операції, відсутні акти приймання-передачі по складу, відсутні витрати та розрахункові документи щодо зберігання ТМЦ, відсутні розрахункові документи та рахунки-фактури щодо реалізації ТМЦ, паспорти якості, первинні документи щодо транспортування ТМЦ.

Вважає, що рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області. № 2506897/25173799 від 29.03.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є протиправним, таким, що суперечить фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача -1, правом надати відзив не скористався. Відповідної заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву на адміністративний позов до матеріалів справи не надано.

Представник відповідача-2, у встановлений судом строк, надав відзив на адміністративний позов, в якому представник позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи викладені у відзиві.

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій він повністю підтримав заявлені позовні вимоги.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

СФГ «АДОНІС» зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку та є платником податку на додану вартість.

10 березня 2021 року між Селянським (Фермерським) господарством «АДОНІС» (Постачальник), в особі голови Чуйко Сергія Олексійовича та ТОВ «Кернел-Трейд» (Покупець), в особі уповноваженого представника Єланчик Ю.В. укладено Договір поставки № ХРВ21 -21082 (далі - Договір поставки).

Відповідно до п. п. 1.1. 1.2. Договору поставки Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2020 року (надалі - Товар) на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Характеристика, кількість, ціна та вартість Товару: найменування Товару - насіння соняшнику Код УКТ ЗЕД ; кількість Товару, т - 22,00 (+/- 10% за вибором Покупця); ціна за 1 т. без ПДВ, грн - 21 053,00; ПДВ за 1 т., грн - 2 947,42; Ціна Товару за 1 т. з ПДВ, грн - 24 000,42 грн.; вартість Товару без ПДВ, грн. - 463 166,00; сума ПДВ, грн - 64 843,24; Загальна вартість Товару з ПДВ, грн - 528 009,24.

Згідно з пунктами 4.1., 4.1.1. Договору поставки оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, зазначений в цьому Договорі, в наступному порядку: Оплата Товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, зазначений в цьому Договорі, впродовж 3 (три) банківських дні з дати поставки Товару та після (за умови) отримання Покупцем від Постачальника документів та здійснення Постачальником дій, зазначених у п. 2.6. та п. 5.5. цього Договору. У разі ненадання зазначених документів (та/або нездійснення дії) або неповного їх надання (та/або здійснення), Покупець має право затримати оплату Товару або здійснити частково оплату Товару.

У разі відсутності реєстрації в ЄДРПН податкової(их) накладної(их) та/або розрахунку(ів) коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної та/або оформлення їх з порушенням чинного законодавства. Покупець має право затримати оплати Товару до дати такої реєстрації та/або виправлення помилок. Така реєстрація та/або виправлення помилок повинна бути здійснена Постачальником в строк, не більше 365 календарних днів з дати поставки Товару.

Підпунктом 2 пункту 2.6. Договору поставки передбачено, що при поставці Товару Постачальник забезпечує реєстрацію в ЄДРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у відповідності до вимог податкового законодавства, в тому числі при складанні податкової накладної та/або розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної обов`язково вказує не менше перших 4 (чотирьох) цифр коду УКТ ЗЕД у відповідності до п. 1.2. даного Договору (а.с.23-27, т.1).

Відповідно до умов Договору поставки, ТОВ «Кернел-Трейд» має право здійснити часткову оплату товару у випадку не здійснення реєстрації у ЄРПН податкової накладної.

Згідно з видатковою накладною № 2 від 11.03.2021 СФГ «Адоніс» поставило на користь ТОВ «Кернел-Трейд» соняшник у кількості 20 т, на загальну суму разом з ПДВ 480 008,40 грн. (сума без ПДВ - 421 060,00 грн.; сума ПДВ - 58 948,40 грн.) (а.с.31, т.1).

На виконання умов Договору поставки ТОВ «Кернел-Трейд» сплатило на користь СФГ «Адоніс» грошові кошти у розмірі 421 060,00 грн., призначення платежу: оплата за насіння соняшнику згідно рахунку на оплату № 2 від 11.03.21 (дог. № ХРВ21-21082 від 10.03.21). В т.ч. ПДВ 51709,12 грн. (а.с.32, т.1).

Факт сплати грошових коштів у розмірі 421 060,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1213830 від 12.03.2021 (а.с.33, т.1).

Товар, який було поставлено ТОВ «Кернел-Трейд» зберігався на зерновому складі ТОВ «Богодухівське Хлібоприймальне підприємство» та вирощений Селянським (Фермерським) господарством «Адоніс» на земельній ділянці площею 41 га.

23 вересня 2020 року між СФГ «Адоніс» та ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство» укладено договір № 57/20 складського зберігання сільськогосподарської продукції (далі - Договір складського зберігання).

Відповідно до п. 1.1 Договору складського зберігання Поклажодавець передає на зберігання Зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (надалі - «Продукція», «Зерно»), а Зерновий склад зобов`язаний прийняти Продукцію на зберігання на умовах, визначених цим Договором, та повернути його Поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з пунктами 6.1., 6.4., 6.7. Договору складського зберігання Поклажодавець зобов`язується оплачувати вартість наданих послуг за тарифами Зернового складу. Послуги підприємства з приймання, очищення, сушіння та зберігання, інші платежі передбачені цим Договором або додатками до нього, повинні бути оплачені Поклажодавцем протягом 3-х робочих днів з дня одержання виставленого Зерновим складом рахунку, який надсилається

Поклажодавцю поштою або засобами електронного зв`язку, чи надається уповноваженому представнику Поклажодавця під розпис або доставляється Поклажодавцю будь-яким способом, що свідчить про вручення.

Факт виконання послуг за цим Договором підтверджується наданими Актами здачі- приймання виконаних робіт (складається кожний місяць, які Поклажодавець або його уповноважена особа або його уповноважена особа повинна підписувати (а.с.35-44, т.1).

На виконання умов Договору складського зберігання, СФГ «Адоніс» сплачувало на користь ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство» грошові кошти за надання послуг з приймання, очищення, зберігання соняшника, що підтверджується:

рахунками на оплату: № 48 від 30.09.2020; № 89 від 31.10.2020; № 126 від 30.11.2020; № 163 від 31.12.2020; № 42 від 28.02.2021; № 146 від 05.10.2020; № 180 від 11.11.2020; № 204 від 07.12.2020; № 7 від 13.01.2021; № 48 від 15.03.2021.

Факт надання послуг за Договором складського зберігання підтверджується:

- Актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № 131 від 30.09.2020; № 171 від 31.10.2020; № 208 від 30.11.2020; № 245 від 31.12.2020; № 20 від 31.01.2021; № 42 від 28.02.2021;

- Товарно-транспортними накладними: № 7 від 26.09.2020; № 8 від 27.09.2020; № 10 від 27.09.2020; № 11 від 27.09.2020 (а.с.45-68, т.1).

Продукція - соняшник, яка зберігалася на Зерновому складі ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство» (на підставі Договору складського зберігання) та була поставлена ТОВ «Кернел-Трейд» (на підставі Договору поставки) була вирощена Селянським (Фермерським) господарством «Адоніс» на земельній ділянці площею 41 га.

14 грудня 2020 року СФГ «Адоніс» подало до Державної служби статистики України Звіт № 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (а.с.63-79, т.1).

Факт подання Звіт № 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році до Держстату України підтверджується квитанцією № 2 від 14.12.2020 (а.с.80, т.1).

Згідно з п. 1.2. «Виробництво культур технічних» Розділу І «Виробництво однорічних і дворічних сільськогосподарських культур» Звіту № 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році, СФГ «Адоніс» вироблено соняшнику у обсязі 1 070,00 ц (107 т) на площі 41,11 га.

Збирання врожаю соняшника здійснювалося ФОП ОСОБА_1 , а саме між СФГ «Адоніс» (Замовник), в особі голови ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 09/1 (далі - Договір про надання послуг).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору про надання послуг предметом договору є послуги Виконавця по проведенню сільськогосподарських робіт, на земельних угіддях Замовника, які виконуються технікою Виконавця з використанням високопродуктивної вітчизняної та іноземної техніки.

За цим Договором Виконавець надає Замовнику такі послуги: збирання зернових соняшника на площі 41 га х 448,78 грн.

На виконання умов Договору про надання послуг укладено Акт № 10/1 прийому- передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.10.2020.

За Договором про надання послуг СФГ «Адоніс» сплатило на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 18 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 154 від 07.10.2020 (а.с.81-85, т.1).

Перевезення соняшнику на зберігання до Зернового складу ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство» здійснювалося власними ресурсами СФГ «Адоніс», а також із залученим транспортом ФОП ОСОБА_2

25 вересня 2020 року між СФГ «Адоніс», в особі голови Чуйко С.О. (Замовник) та ФОМ ОСОБА_3 (Перевізник) укладено Договір № 14 про перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір перевезення).

Відповідно до п. 1.1. Договору перевезення на умовах, визначених цим Договором, Замовник зобов`язується надавати, а Перевізник прийняти та перевезти наступний вантаж - соняшник за маршрутом: АДРЕСА_1 (зерновий склад - ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство»).

Факт виконання умов договору перевезення підтверджується Актом надання послуг № 20 від 30.09.2020; товарно-транспортною накладною № 5 від 26.09.2020; товарно- транспортною накладною № 12 від 27.09.2020; рахунком на оплату № 20 від 30.09.2020 та платіжним дорученням № 71 від 31.03.2021 (а.с. 88-93).

Між ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство», СФГ «Адоніс» та ТОВ «Кернел-Трейд» укладено Акт № 120 приймання-передавання зерна», відповідно до якого «Перший поклажодавець» - СФГ «Адоніс» передав, «Новий поклажодавець» - ТОВ «Кернел-Трейд» прийняв Продукцію соняшник в кількості 20 000 кг зберігання якої здійснюється на «Зерновий склад» - ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство» (а.с.28, т.1).

Зерновий склад виписав Новому поклажодавцю складські документи - Складська квитанція № 739 від 11.03.2021 серія ББ № 326123 від 11.03.2021 (а.с.29, т.1).

Згідно зі Складською квитанцією № 739 від 11.03.2021 серія ББ № 326123 Зерновий склад - ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство» прийняв на зберігання від ТОВ «Кернел-Трейд» соняшник урожаю 2020 року, вагою 20 000 кг переоформлене від СФГ «Адоніс».

Документом, що засвідчує якість зерна є картка № 120 від 11.03.2021 аналіза зерна (а.с.30, т.1).

Таким чином, відповідно до Договору поставки СФГ «Адоніс» поставило на користь ТОВ «Кернел-Трейд» соняшник у кількості 20 т, який зберігався на ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство», який був вирощений СФГ «Адоніс» на земельній ділянці площею 41 га.

На підтвердження поставки між СФГ «Адоніс» та уповноваженим представником ТОВ «Кернел-Трейд» підписано видаткову накладну № 2 від 11.03.2021 (а.с.31, т.1).

На виконання договору поставки, 17.03.2021 року позивачем направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну № 2 від 11.03.2021 року на суму 480008 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ у розмірі 58948 грн. 40 коп. (а.с.94).

17.03.2021 позивачем було отримано квитанцію відповідно до якої: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН РК від 09.10.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД ДКПП товару послуг 1206. відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=6.6045%, "Р"=0» (а.с.95, т.1).

19.03.2021 року позивачем направлено таблицю даних платника податку на додану вартість та рішенням від 24.03.2021 № 2493867/25173799 прийнято рішення про її врахування (а.с.97, 100, т.1).

21.03.2021 року, позивачем через електронний кабінет було направлено податковому органу пояснення та копії основних первинних господарських та бухгалтерських документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній № 2 від 11.03.2021 року (а.с.101-140, т.1).

За результатами розгляду отриманих документів регіональна комісія Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення № 2506897/25173799 від 29.03.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.141, т.1).

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення, зазначено: неподання платником податку копій первинних документів щодо придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Додаткова інформація: відсутні пояснення по суті операції, відсутні акти приймання-передачі по складу, відсутні витрати та розрахункові документи щодо зберігання ТМЦ, відсутні розрахункові документи та рахунки-фактури щодо реалізації ТМЦ, паспорти якості, первинні документи щодо транспортування ТМЦ.

06.04.2021 року, позивачем було надіслано скаргу на зазначене рішення регіональної комісії, до якої також було додано копії первинних документів та пояснення (а.с.143-219, т.1).

14.04.2021 року комісія центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення № 16974/25173799/2, яким скаргу було залишено без задоволення, а оскаржене рішення - без змін (а.с.220, т.1).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням № 2506897/25173799 від 29.03.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та, вважаючи його протиправним, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу, приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України.

В абзаці першому пункту 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) регламентований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 204) (далі - Порядок № 1246; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 12-15 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

В той же час, пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 11 грудня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанову № 1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою, зокрема, затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1165, цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з приписами пункту 6 Порядку № 1165 комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг ", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 7 Порядку № 1165 установлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет (пункти 8, 9 Порядку № 1165).

При цьому, пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Так, у Додатку № 3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій, а саме:

1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

2. Відсутність (анулювання, зупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 і 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, зазначених платником податку в податковій накладній/розрахунку коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі на дату їх складення.

3. Відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

4. Складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).

5. Перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

6. Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що належної мотивації підстав та причин віднесення господарської операції позивача, визначеної податковою накладною №2 від 11.03.2021, до категорії ризикових квитанція про зупинення реєстрації від 17.03.2021 р. не містить.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що до суду належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів включення позивача до переліку ризикових не надано, як і не надано протоколу проведення засідання комісії регіонального рівня з вказаного питання та прийняття відповідного рішення.

Натомість, у квитанції від 17.03.2021 р. контролюючий орган фактично вдається до цитування пункту 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, зазначених у Додатку № 3 Порядку № 1165, з посиланням на коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг.

Разом з тим, вищезазначена квитанція не містить інформації про те, які саме документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Отже, враховуючи встановлення судом безпідставності висновків контролюючого органу про відповідність податкової накладної позивача №2 від 11.03.2021 пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, визначених у Додатку № 3 до Порядку № 1165, а також зважаючи на те, що відповідачем не було надано доказів перебування позивача у переліку ризикових платників податку, тобто позивач не відповідає критеріям ризиковості платника податку, суд доходить висновку про безпідставність зупинення реєстрації вищевказаної податкової накладної.

Суд повторно зазначає, що контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивача №2 від 11.03.2021 не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про її реєстрацію.

З урахуванням вищенаведеного суд констатує, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі № 815/2985/18 (адміністративне провадження № К/9901/14651/19).

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Такий висновок суд узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 жовтня 2018 року в справі № 822/1817/18 (адміністративне провадження № К/9901/62472/18).

Отже, рішення контролюючого органу повинне відповідати критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та не породжувати його неоднозначного трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 09.07.2019 у справі № 140/2093/18.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 у справі № 822/1817/18 та від 20 серпня 2019 у справі № 2540/3009/18.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо належного оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, також не є законним.

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV (далі Закон № 3477) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським судом з прав людини у пункті 36 рішення по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 01 липня 2003 року, яке відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3477 підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем-2 зазначених вище принципів при прийнятті спірних рішень дотримано не було.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не виказано у відповідному рішенні, а відмова у реєстрації спірної податкової накладної фактично обґрунтована ненаданням платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів прийняття-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Також, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірної податкової накладної.

Оцінюючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ДПС у Харківській області №2506897/25173799 від 29.03.2021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 11.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Отже, позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну СФГ Адоніс № 2 від 11.03.2021 - датою її фактичного подання 17.03.2021, то суд враховує таке.

У відповідності до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Однак наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктами 19, 20 Порядку № 1246 визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої попередньо була зупинена, є повноваженням ДПС України.

При цьому, судом враховано також те, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних після набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р здійснюється ДПС України, тобто відповідачем -1.

В ході судового розгляду відповідачі не довели, що документи подані позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, після зупинення реєстрації податкової накладної №2 від 11.03.2021 не є достатніми для проведення їх реєстрації в Реєстрі.

В свою чергу, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію такої податкової накладної в Реєстрі, судом не встановлено.

Відповідно частини третьої статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в тому числі, пов`язаних із відновленням порушеного права щодо дати реєстрації податкових накладних в ЄРПН, яка має бути врахована у податкових правовідносинах позивача з контролюючим органом та контрагентами, а також з метою дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішено, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході розгляду справи не довели правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли повне підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в сумі 2270 грн, що підтверджується платіжним дорученням №95 від 11.05.2021 (а.с.22).

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що між СФГ «АДОНІС» (Клієнт) та адвокатом Данченко А.С. (Адвокат) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.05.2021 року, відповідно до п.1.1. якого Адвокат зобов`язується надавати Клієнту правничу (правову) допомогу, щодо представництва та захисту прав і інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності, в тому числі в правоохоронних органах (органах поліції) та органах прокуратури в справах, що стосуються Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу на умовах, визначених Договором та витрати, необхідні для виконання його доручень.

Згідно п. 3.1. Договору, за результатами надання правової (юридичної) допомоги складається Акт виконаних робіт, що підписується Сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правничої (правової) допомоги і її вартість (розмір гонорару).

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку (п. 3.2 Договору).

Між Позивачем та Адвокатом підписано Додаток № 1 від 05.05.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 05.05.2021 року, за яким сторони погодили наступне:

1.Сторони погодили, що на виконання п. 1.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.05.2021, Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу у справі за позовом СФГ «Адоніс» до ГУ ДПС у Харківській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування Рішення № 2506897/25173799 від 29.03.2021 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021.

2. На визначення розміру гонорару Адвокатського об`єднання впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг (виконаних робіт), необхідних для належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

3. Гонорар адвокатського об`єднання складає 2 000,00 (дві тисячі) грн. 00 копійок за годину надання правової допомоги (погодинна оплата).

4. Оплата гонорару Адвокатського об`єднання здійснюється Клієнтом на підставі Акту виконаних робіт по наданню правової допомоги згідно даного Договору протягом 3 (трьох) днів з моменту його підписання.

5. Даний Додаток № 1 є невід`ємною частиною Договору про надання правничої (правової) допомоги від « 05» травня 2021

Згідно акту виконаних робіт № 1 від 13.05.2021 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.05.2021 року, адвокат Данченко А.С. надав СФГ «АДОНІС» необхідну правничу допомогу у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення оскаржуваного в рамках цієї справи рішення, а саме:

1) робота з Клієнтом по наданню правової допомоги: співбесіда по обставинам звернення до Адвокатського об`єднання за правовою допомогою; надання юридичної консультації і роз`яснень з питань наявності/відсутності визнання протиправним та Рішення № 2506897/25173799 від 29.03.2021 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021, на що витрачено 2 години, вартість послуги складає 4 000,00 грн.;

2) ознайомлення з матеріалами справи наданими Клієнтом; з`ясування та розробка правової позиції по складанню адміністративного позову про визнання протиправним та скасування Рішення № № 2506897/25173799 від 29.03.2021 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021, на що витрачено 2 години, вартість послуги складає 4 000,00 грн.;

3) підготовлено адміністративний позов до Головного управління ДПС у Харківській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування Рішення №2506897/25173799 від 29.03.2021 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021; підготовлено додатки до адміністративного позову, на що витрачено 6 години, вартість послуги складає 12 000,00 грн.

Загальна вартість послуг 20 000,00 грн. (а.с.243, т.1).

Позивачем було сплачено суму в розмірі 20 000,00 грн. на користь адвоката, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №102 від 14.05.2021 року та №113 від 21.05.2021 року (а.с.243а, 244, т.1)

Суд враховує, що вчинення адвокатом таких дій як співбесіда по обставинам звернення до адвоката за правовою допомогою, надання юридичної консультації і роз`яснень з певних питань неможливо вважати самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги.

Крім того, такі послуги як розробка правової позиції по складанню позовної заяви та підготовлення позовної заяви до суду, які виділено в акті виконаних робіт № 1 від 12.05.2021 року до Договору в дві різні послуги, за своєю суттю є однаковими та зводяться до написання та подачі позовної заяви до суду, тому не розцінюються судом як дві окремі послуги, надані адвокатом позивачу.

Також суд критично ставиться до витраченого часу адвоката у 6 год., що пов`язана з підготовкою позовної заяви та підготовку копії документів і вважає визначену вартість надмірною, оскільки дана справа не потребує вивчення великого обсягу інформації. Також, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі незначної складності, справа № 520/520/8059/21 розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Стаття 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI встановлює, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд наголошує, що не має право змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Із врахуванням змісту п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисячі гривень).

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 29.03.2021 № 2506897/25173799 комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" № 2 від 11.03.2021 - датою її фактичного подання 17.03.2021.

Стягнути на користь Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" (провулок Байдукова, 3, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути на користь Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" (провулок Байдукова, 3, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути на користь Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" (провулок Байдукова, 3, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути на користь Селянського (Фермерського) господарства "АДОНІС" (провулок Байдукова, 3, м. Богодухів, Харківська область, 62103, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 липня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.