Справа № 540/3452/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3452/20
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

за участю: представника відповідача - Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі № 540/3452/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 № Ю-12485-17,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2020 року ТОВ "Амалтея" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача від 03.09.2020 № Ю-12485-17 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 5 497 857,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач отримав вимогу ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 03.09.2020 № Ю-12485-17 про сплату боргу (недоїмки), відповідно до якої ТОВ Амалтея має станом на 31.08.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 5 497 857,52 грн. Стверджує, що відповідачем порушені вимоги абзацу 6 пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015, а саме: невчасно надіслано вимогу від 03.09.2020 №10-12485-17 позивачу. Згідно вимоги, що оскаржується, вона сформована 03.09.2020, а згідно штрихкоду 493 конверту рекомендованого поштового відправлення надіслана на адресу ТОВ Амалтея 17.09. 2020 р., тобто із порушенням триденного терміну. Також відповідачем порушений пункт 7 розділу VI Інструкції, згідно якого якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про і сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Так відповідач раніше надіслав ТОВ Амалтея вимогу № Ю-12485-17 від 04.08.2020 на суму недоїмки 5 355 670,84 грн. Таким чином, виходячи зі змісту підпункту 7 розділу VI Інструкції, контролюючий орган повинен був у вимозі № Ю-12485-17 від 03.09.2020 вказати суму недоїмки 142 186,68 грн., яка, дорівнює різниці між 5 497 857, 52 грн. та 5 355 670,84 грн.

Тобто, одна і та ж сума боргу за єдиним внеском входить до кількох вимог ГУ ДПС, які є виконавчими документами. В свою чергу, органи державної виконавчої служби при отриманні цих виконавчих документів, на підставі Закону Про виконавче провадження з однієї і той же суми боргу декілька разів стягують виконавчий збір у розмірі 10 % від суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що незначне порушення строку надіслання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), сформованої в межах визначеного законодавством строку, по суті не впливає на правильність її формування, не спростовує наявності у позивача недоїмки з єдиного внеску та не нівелює обов`язку його сплати як такого. Вказаний висновок відповідає позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 14.03.2019 по справі №826/12543/17. Стверджує, що оскаржуваною вимогою не визначаються зобов`язання позивача зі сплати єдиного внеску. Визначена у оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 №Ю-12485-17 сума недоїмки у розмірі 5 497 857,52 грн складається виключно із своєчасно не сплачених зобов`язань, які самостійно задекларовані позивачем. Позивач не заперечує наявності зазначеної суми недоїмки, не ставить під сумнів її розмір та підстави нарахування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 15 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ "Амалтея" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції застосував пункт 3 розділу VI Інструкції № 449 та не врахував, що вимога була надіслана пізніше встановленого строку на дев`ять робочих днів, що не може розцінюватись як незначне порушення строку;

- суд першої інстанції не врахував, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 № Ю- 12485-17 на суму 5497857, 52 грн., є неузгодженою, проте, включає в собі узгоджену суму боргу 935 348,14 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 №Ю-12485-17 "У", отже ГУ ДПС у Херсонській області протиправно повторно включило до оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 № Ю-12485-17 суму недоїмки у розмірі 935 348,14 грн. за вимогою від 14.08.2019 № Ю-12485-17 "У" як така, що пред`явлена до примусового виконання та є узгодженою

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі прийняло вимогу від 03.09.2020 № Ю-12485-17 про сплату боргу (недоїмки), відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю Амалтея має станом на 31.08.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 5 497 857,52 коп.

Зазначену вимогу ТОВ Амалтея отримало 19.09.2020 та подало скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 20.10.2020 № 30562/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги вимога ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 03.09.2020 №Ю-12485-17 залишена без змін.

Не погодившись із вимогою, позивач звернувся до суду.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у позові обґрунтування протиправності вимоги від 03.09.2020 № Ю-12485-17 можуть мати місце лише при оскарженні позивачем узгодженої вимоги (із літерою У), яка є виконавчим документом і може бути надіслана до виконавчого органу, проте ще не прийнята податковим органом, оскільки на даний час триває процедура узгодження вимоги від 03.09.2020 № Ю-12485-17 у судовому порядку.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Частиною 1 статті 4 Закону № 2464-VI визначено, що платником єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Частинами 8, 12 статті 9 Закону № 2464-VI унормовано, що платник єдиного внеску зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника .

Сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VI є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Процедура стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску поділяється на два етапи, а саме:

1) формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та направлення її платнику для добровільної сплати, або узгодження (оскарження протягом 10 днів вимоги в адміністративному, або судовому порядку) - етап узгодження;

2) після закінчення процедури узгодження протягом 10 днів формування та направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) (із позначкою У) з узгодженою сумою недоїмки до органу ДВС для примусового виконання - етап примусового стягнення. На даному етапі вимога про сплату боргу (недоїмки) не надсилається платнику.

Перший етап процедури стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску полягає у наступному.

Відповідно частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платнику єдиного внеску, який має недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція №449).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції № 449 у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або зі сплати фінансових санкцій орган доходів та зборів, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилає вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень за формою згідно додатком 6 до цієї Інструкції.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 31.07.2020 загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску становила 6 500 309,46 грн (сума недоїмки - 5 355 670,84 грн, сума штрафу 640 207,86 грн, сума пені 50 4430,76 грн).

Протягом серпня 2020 року позивачем було задекларовано зобов`язання зі сплати єдиного внеску у розмірі 348 436,68 грн, та сплачено за вказаний період зобов`язань у сумі 206 250,00 грн. Також 17.08.2020 з інтегрованої картки позивача було виключено суму штрафу у розмірі 640 207,86 грн, та пені у розмірі 504 430,76 грн, у зв`язку із оскарженням в судовому порядку рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.11.2019 № .

З урахуванням зазначеного загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.08.2020 становила 5 497 857,52 грн. Тобто сума недоїмки збільшилася у порівнянні з попереднім календарним місяцем.

Враховуючи збільшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, відповідно вимог пункту 3, 4 розділу VI Інструкції № 449, та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, згідно яких загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску відповідачем сформовано спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 року №Ю-12485-17, яка станом на 31.08.2020 становила 5 497 857,52 грн.

Вказана вимога направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно частини 4 статті 25 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, визначена у оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 № Ю-12485-17 сума недоїмки у розмірі 5 497 857,52 грн складається виключно із своєчасно не сплачених зобов`язань, які самостійно задекларовані позивачем, а саме:

за липень 2020 року у сумі 348 436,68 грн;

за червень 2020 року у сумі 334 707,93 грн;

за травень 2020 року у сумі 325 945,24 грн;

за квітень 2020 року у сумі 320 875,91 гри;

за березень 2020 року у сумі 311 318,33 грн;

за лютий 2020 року у сумі 293 923,91 грн;

за січень 2020 року у сумі 308 946,12 грн;

за грудень 2019 року у сумі 294 598,57 грн;

за листопад 2019 року у сумі 291 412,02 грн;

за жовтень 2019 року у сумі 306 712,41 грн;

за вересень 2019 року у сумі 292 375,55 грн;

за серпень 2019 року у сумі 312 207,25 грн;

за липень 2019 року у сумі 302 542,53 грн;

за червень 2019 року у сумі 289 104,76 грн;

за травень 2019 року у сумі 272 156,63 грн;

за квітень 2019 року у сумі 318 126,71 грн;

за березень 2019 року у сумі 283 252,25 грн;

за лютий 2019 року у сумі 260 502,46 грн;

та залишок несплачених зобов`язань за січень 2019 року у сумі 30 712,26 грн.

Тобто у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 №Ю-12485-17 лише відображено загальну суму недоїмки, яка складається із своєчасно не сплачених зобов`язань та які самостійно задекларовані позивачем.

Так, зазначена вимога для її узгодження направлена позивачу.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464 у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Згідно пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера Ю (вимога до юридичної особи) або Ф (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера У (узгоджена вимога).

В третій частині літера У (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):

- вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

- надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Відповідно до пункту 7 розділу VI Інструкції №449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права дає можливість дійти висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) набуває статусу виконавчого документу лише на другому етапі. До органу ДВС направляється вимога, яка містить у третій частині літеру У, та яка сформована після закінчення процедури узгодження суми недоїмки, зазначеної у вимозі сформованій на першому етапі, та тільки на суму зростання боргу (недоїмки), з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення, та з виключенням суми боргу, зазначеної у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Отже, сформована на першому етапі вимога не направляється для примусового виконання до органу ДВС, оскільки ще не є узгодженою.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку позивач оскаржує вимогу від 03.09.2020 № Ю-12485-17, яка фіксує суму заборгованості із ЄСВ станом на 21.08.2020, надіслана позивачу у порядку узгодження та на даному етапі до її узгодження не є виконавчим документом.

Відтак, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те наведені у позові обґрунтування протиправності вимоги від 03.09.2020 № Ю-12485-17 можуть мати місце лише при оскарженні позивачем узгодженої вимоги (із літерою У), яка є виконавчим документом і може бути надіслана до виконавчого органу, проте ще не прийнята податковим органом, оскільки на даний час триває процедура узгодження вимоги від 03.09.2020 № Ю-12485-17 у судовому порядку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта про порушення строків надіслання оскаржуваної вимоги колегія суддів зазначає таке.

Інструкцією № 449 унормовано, що платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня винесення направляється вимога про сплату боргу (недоїмки), сформована на підставі даних документальних перевірок. Протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки.

Оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована у зв`язку із наявністю у позивача на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску. Тож в даному випадку вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилаюєся (вручається) платнику протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску.

До того ж відповідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14.03.2019 по справі №826/12543/17 - незначне порушення строку надіслання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), сформованої в межах визначеного законодавством строку, по суті не впливає на правильність її формування, не спростовує наявності у позивача недоїмки з єдиного внеску та не нівелює обов`язку його сплати як такого.

Щодо доводу апеляційної скарги з того приводу, що суд першої інстанції не врахував, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 № Ю- 12485-17 на суму 5497857, 52 грн., є неузгодженою, проте, включає в собі узгоджену суму боргу 935 348,14 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 №Ю-12485-17 "У", отже ГУ ДПС у Херсонській області протиправно повторно включило до оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.09.2020 № Ю-12485-17 суму недоїмки у розмірі 935 348,14 грн. за вимогою від 14.08.2019 № Ю-12485-17 "У" як така, що пред`явлена до примусового виконання та є узгодженою, слід зазначити про таке.

Так, пунктом 7 розділу VI Інструкції № 449 чітко визначено повноваження контролюючого органу направити до органу ДВС вимогу про сплату боргу (недоїмки) (яка містить літеру «У» у третій частині) лише на суму зростання боргує з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення, та з виключенням суми боргу, зазначеної у попередньо пред`явлених до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимогах.

Отже, чинне законодавство наділяє орган доходів і зборів правом на формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) у випадку збільшення суми боргу (недоїмки) платника із включенням до неї усього періоду виникнення такої недоїмки та всіх попередньо нарахованих сум. Разом з тим, згідно пункту 7 розділу VI Інструкції № 449 у випадку зростання суми боргу (недоїмки) платника, та після проходження процедури узгодження вимоги, формується вимога (яка містить у третій частині літеру «У»), та подається до органу державної виконавчої служби тільки на суму зростання боргу (недоїмки), з урахуванням сплачених сум на дату пред`явлення, та з виключенням сум боргу, зазначених у попередньо пред`явлених до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимогах.

Самостійно задекларовані суми зобов`язань не мають повторно узгоджуватися при оскаржені вимоги про сплату борту (недоїмки), яка в даному випадку лише відображає загальну суму узгодженого боргу (недоїмки) станом на відповідну дату.

Так, сума недоїмки у розмірі 5 497 857,52 гривень складається виключно із своєчасно не сплачених зобов`язань, які самостійно задекларовані позивачем, з урахуванням зазначеного вказана сума недоїмки не може оскаржуватися позивачем.

Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта про включення до оскаржуваної вимоги частини попередньо узгодженої суми у розмірі 935 348,14 гривень.

До того ж слід зазначити, що у позові ТОВ «Амалтея» зазначає, що до оскаржуваної вимоги від 03.09.2020 № Ю-12485-17 входить сума заборгованості за єдиним внеском, яка сформована раніше та вже увійшла до попередньої вимоги від 04.08.2020 № Ю-12485-17 (сума недоїмки 5 355 670,84), а в апеляційній скарзі зазначає про те, що оскаржувана вимога включає в собі узгоджену суму 935 348,14 грн за вимогою про сплату боргу(недоїмки) від 14.08.2019 № Ю-12485-17-"У".

Будь-яких пояснень з приводу різних узгоджених сум, які на думку апелянта, містить спірна вимога останнім до суду не надано.

Додатково апеляційний суд зазначає, що факт набуття статусу «узгодженої» попередньо сформованої вимоги не має наслідком виключення суми недоїмки, зазначеної в такій вимозі, з інформаційної системи органу доходів і зборів, на підставі даних якої формуються наступні вимоги у разі збільшення суми боргу (недоїмки).

За таких підстав, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що відповідач має право на формування нової вимоги виключно на суму зростання боргу (недоїмки) та надіслання такої вимоги для узгодження із зазначенням лише суми збільшення ЄСВ, порівняно із попередньою вимогою, оскільки такі правила застосовуються для формування узгодженої вимоги (із літерою «У»), які є виконавчими документами та надсилаються податковим органом на виконання до органу державної виконавчої служби, що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта з того приводу, що на час розгляду справи в суді першої інстанції на виконанні державної виконавчої служби на примусовому виконанні Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходилась вимога № Ю- 12485-17 від 14.08.2019 про стягнення з ТОВ «Амалтея» боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1 118 974,86 грн., яка була повернута без виконання тільки 10.11.2020, не впливає правильність висновків суду першої інстанції, оскільки факт набуття вимогою № Ю-12485-17 від 14.08.2019 статусу «узгодженої» жодним чином не впливає на розмір суми недоїмки позивача зі сплати єдиного внеску, та на правомірність формування оскаржуваної вимоги.

До того ж , вищенаведене не апелянт не підтверджує жодним доказом.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі № 540/3452/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 15 липня 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.