Справа № 344/3989/21
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3989/21
Провадження № 2-а/344/147/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання - Дементьєвої А.О.

за участю сторін:

представника позивача - адвоката Дутчак Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського взводу № 1 роти № 2 капрала поліції Довжук Світлани Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського взводу № 1 роти № 2 капрала поліції Довжук Світлани Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою поліцейського взводу №1 роти №2 капрала поліції Довжук Світлани Дмитрівни від 28 квітня 2021 року серії БАА №492128 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн за порушення вимог частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Також зазначає, що власником транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 . 08 березня 2021 року ОСОБА_2 підвозив позивача додому на вказаному транспортному засобі, що знаходиться на європейській реєстрації, в напрямку вулиці Залізнична. Позивач перебував на задньому пасажирському місці даного автомобіля. 08 березня 2021 року о 03 годині 30 хвилин даний автомобіль було зупинено працівниками поліції. Водій ОСОБА_2 зупинився на вимогу патрульних та пересів на переднє пасажирське місце у автомобілі. Також при розмові з поліцейськими вказав, що він не є водієм вказаного транспортного засобу. Тому працівники поліції прийшли до висновку, що транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , напевно керував ОСОБА_1 . За наведених обставин позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

15 квітня 2021 року позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні 26 квітня 2021 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача пояснив, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 26-38).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач прийняв оскаржувану постанову не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а безпосередньо у кабінеті по вулиці Бельведерська, постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутність представника не надано.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статі 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів

Суд, вислухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 492128 від 08 березня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 в м. Івано-Франківську по вул. Хоткевича, керував транспортним засобом марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн (а.с. 9, 19-20).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована, що підтверджується полісом № 202856726 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.10).

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік (а.с. 34-38).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2021 року щодо нього скасовано, провадження у справі закрито на підставі ст. 247 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 61-63).

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 пред`явив співробітнику поліції паспорт громадянина України, посвідчення водія відповідної категорії позивач для перевірки не надавав, що не оспорюється жодною стороною.

Заперечення позивача про те, що він не є водієм і не керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , суд не приймає до уваги, оскільки дане твердження спростовується постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 травня 2021 року, з якої вбачається те, що «доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем, апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції цій обставині дав правильну оцінку з посиланням на наведені у постанові доводи й докази, зокрема на пояснення в суді працівника поліції Синітовича С.П., сумніватися в яких немає підстав» (а.с. 62-63). Дана постанова Івано-Франківського апеляційного суду набрала законної сили і, відповідно до вимог частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає дану справу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про те, що до постанови надається відео з нагрудної камери.

Судом досліджений відеозапис, наданий представником відповідача (а.с. 33).

Згідно відеозапису, позивач оспорював той факт, що він був водієм, але при цьому, хто саме був водієм не міг вказати, що суд сприймає як спробу ухилитися від відповідальності.

Доводи представника позивача про те, що відповідач прийняв оскаржувану постанову не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а безпосередньо у кабінеті по вулиці Бельведерська, суд відхиляє, оскільки з відеозапису видно, що поліцейський склала оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а згодом після усіх викриків, погроз, образ, залякувань поліцейських з боку позивача, останньому була оголошена постанова.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Судом встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у даній адміністративній справі виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надано до суду належні докази на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, докази вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх доказів порушення позивачем вимог підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху і, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 492128 від 08 березня 2021 року прийнята правомірно, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського взводу № 1 роти № 2 капрала поліції Довжук Світлани Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський міський суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 липня 2021 року.

Повний текст рішення складений 15 липня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1 - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського взводу № 1 роти № 2 капрала поліції Довжук Світлани Дмитрівни, місцезнаходження: 76494 м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 23.

Суддя Мелещенко Л.В.