Справа № 620/1368/21
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року Чернігів Справа № 620/1368/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Мазко О.С.,

представника позивача Малая А.В.,

представника відповідачів Бойко Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Чернігівська міська рада, про визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради (далі КП «ЧТУ» ЧМР) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис від 04.02.2021 № 26-ДК/22Пр/03/01/-21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:026:0042 не має жодного відношення до земель агропромислового комплексу. У приписі від 04.02.2021 відсутні будь-які посилання на правові підстави проведення перевірки дотримання земельного законодавства. Також, у приписі від 04.02.2021 відсутні дані про наказ, направлення, затверджений графік проведення перевірки дотримання земельного законодавства КП «ЧТУ» ЧМР. Інформація про складання акта обстеження земельної ділянки, форма якого передбачена додатком 11 до наказу Держгеокадастру від 07.02.2020 № 39 «Про бланки Держгеокадастру» відсутня. Отже, спірний припис містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, однак, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. від 03.03.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відповідачу встановлено 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Ухвалою судді від 31.03.2021 ухвалено провести розгляд справи № 620/1368/21 за позовом КП «ЧТУ» ЧМР до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чернігівську міську раду.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області вважає, що всі зібрані державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель копії документів, що були використані при перевірці дотримання вимог земельного законодавства, були отримані у спосіб, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідно і дії державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель було вчинено у відповідності з вимогами законодавства та в межах повноважень. З урахуванням викладеного ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області зазначає, що проведена перевірка була здійснена відповідно до вимог та у спосіб, визначений Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», не щодо суб`єкта господарювання, а відносно земельної ділянки, а тому підстав для застосування приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не було.

Представник третьої особи надіслав до суду пояснення, в яких зазначив про те, що припис має містити конкретні вказівки, які має виконати суб`єкт, якому його винесли, при цьому такі приписи мають бути чіткими та зрозумілими, в той же час оскаржуваний припис не містить переліку чітких заходів, які повинні бути вчинені КП «ЧТУ» ЧМР для його виконання, при цьому він містить виключно загальні положення, які допускають довільне тлумачення, що позбавляє припис ознаки юридичної визначеності та обов`язковості виконання. Враховуючи дані обставини, вважає, що позов КП «ЧТУ» ЧМР підлягає задоволенню, а оскаржуваний припис підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

КП «ЧТУ» ЧМР має у постійному користуванні земельну ділянку державної форми власності з кадастровим номером :02:026:0042, площею 5,19 га по АДРЕСА_1 , яка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, має цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд міського електротранспорту, вид використання - для обслуговування території управління (т. 1 а.с. 91-96, 142-148, 199-202).

Згідно направлень №1083, №1084, 1085 від 27.10.2020, №588 від 14.12.2020 працівників Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області направлено на проведення ревізії фінансово-господарської діяльності КП «ЧТУ» ЧМР з метою дотримання вимог законодавства з 03.11.2020 по 14.12.2020 (т. 1 а.с.206-209).

Виявлені порушення викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності КП «ЧТУ» ЧМР за період з 01.07.2018 по 31.10.2020 №05-30/01 від 04.02.2021 (т. 1 а.с.210-220).

Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області складено вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства КП «ЧТУ» ЧМР від 15.03.2021 №262505-14/1216-2021 (т. 1 а.с.221-229).

У зв`язку із проведення з 03.11.2020 Державною аудиторською службою України державного фінансового аудиту місцевих бюджетів на території Чернігівської області за період з 01.02.2019 по 31.10.2020 листом від 05.11.2020 №6-48615/0/1-20 запрошено фахівців Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру для участі у зазначеному заході державного фінансового контролю з метою перевірки питань, що належать до компетенції Держгеокадастру (т.3 а.с.33).

19.01.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області винесено наказ №26-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», яким наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючістю ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель з регіональною особливістю, як об`єктів перевірки, а саме земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, на території Чернігівської міської ради Чернігівської області кадастрові номери :02:026:0042, :02:017:0217 (а.с.90 т.1).

Як вбачається з акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 29.01.2021 № 26-ДК/33/АП/09/01/-21, складеного ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, у ході обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0042 на місцевості встановлено, що з боку АДРЕСА_2 , неподалік заїзду, на території (у межах земельної ділянки) КП «ЧТУ» ЧМР розташована автостоянка, на якій на момент обстеження перебували автомобілі. Зазначена автостоянка суцільно по периметру огороджена парканом (бетонними стовпчиками, між якими встановлено металеві рамки з сіткою рабицею).

Разом тим, у ході обстеження встановлено, що у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0042, зі сторони АДРЕСА_2 , облаштовано ще одну автостоянку. Автостоянка також суцільно огороджена парканом (сіткою рабицею на металевих стовпчиках), має заїзд зі сторони АДРЕСА_3 . З внутрішньої частини території до автостоянки у паркані облаштовано хвіртку, біля якої встановлено будиночок охорони, на якому розміщено стенд з правилами зберігання транспортних засобів на автостоянці КП «ЧТУ» ЧМР. У ході обстеження території даної автостоянки встановлено, що на ній перебувають легкові автомобілі, біля місць стоянки деяких автомобілів на паркані або на згадуваній огорожі присутні написи фарбою, якими, ймовірно, позначено номерні знаки автомобілів, що залишаються власниками для зберігання (т. 1 а.с. 72-77).

Державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Ляшенком А.С. було досліджено: наказ Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради від 25.01.2019 № 56 «Про затвердження вартості послуг за користування автостоянкою» за підписом начальника КП «ЧТУ» Д.О. Лавренюка; договір на надання стоянки для автомобілів № 13 від 25.05.2020 із ФОП ОСОБА_1 , акти надання послуг та виписки з рахунків (том №2 а.с.143); договір на надання стоянки для автомобілів від 05.06.2018 із ТОВ «Фірма «СНГ», акти надання послуг та виписки з рахунків (том №1 а.с.233); договір на надання стоянки для автомобілів від 11.10.2018 із ІІП «Технологічні ресурси», акти надання послуг та виписки з рахунків (том №2 а.с.67); квитки на оплату послуг автостоянки № 654 від 26.07.2019, № 610 від 10.07.2019, № 639 від 26.07.2019, № 636, 637,638 від 22.07.2019 (том №1 а.с.64).

У ході огляду земельної ділянки (території управління) 14.01.2021 державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 у присутності головного державного фінансового інспектора ОСОБА_3 виявлено, що на території присутні 2 огороджені майданчики (автостоянки), на яких перебували автомобілі, а також у ході здійснення обміру частин площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0042 за допомогою приладу Stonex GNSS приймача S800A, було визначено площі зазначених вище земельних ділянок, які використовуються для розміщення автостоянок. Так, площа земельної ділянки, яка розташована з боку АДРЕСА_3 , використовується для автостоянки на площі 0,4139 га, а площа земельної ділянки, яка розташована з боку АДРЕСА_2 , склала 0,0816 га, що зафіксовано актом обстеження земельної ділянки від 29.01.2021 № 26-ДК/13/АО/10/01/-21 (т. 1 а.с. 85-89).

Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області 04.02.2021 винесено припис №26-ДК/22Пр/03/01/-21, яким встановлено, що дії керівника КП «ЧТУ» ЧМР ОСОБА_4 , які полягають у розташуванні та забезпеченні функціонування автостоянок у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0042 на площі 0,4955 га є порушенням вимог ст. 96 Земельного кодексу України і є нецільовим використанням земельної ділянки. Зобов`язано у 30-денний термін з дня отримання припису від 04.02.2021 усунути виявлені порушення земельного законодавства. Вжити заходів щодо приведення земельної ділянки до використання за цільовим призначенням (т. 1 а.с. 8-11).

Не погоджуючись з прийнятим приписом, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 187 Земельного кодексу України передбачено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-IV (далі - Закон № 963-IV) основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 4 Закону № 963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Приписи пп. 25-1 п. 4 положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, визначають, що Держгекадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Відповідно до ст. 6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно ст. 9 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведенням перевірок.

Частиною першою статті 10 Закону №963-IV визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів; законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Держгеокадастр та його територіальні органи не відносяться до органів, визначених у частині другій статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Так, статтею 2 Закону №877-V визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно - правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Вказаним Законом №877-V визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. До вказаного переліку не входять відносини, що виникають під час здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Таким чином, особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі №877-V не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Враховуючи те, що норми Закону №877-V стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону №963-IV.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 17.09.2019 у справі №806/1723/18 та від 27.02.2020 у справі №818/1512/17.

Крім цього, згідно з пунктом 1 Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства агарної політики та продовольства України від 19.01.2017 №6, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» визначено види цільового призначення земель у залежності від категорії.

Так, загальними положеннями зазначеного класифікатора визначено, що він застосовується для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі, для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку.

Під час перевірки було здійснено саме державний контроль за використанням та охороною земель. Земельне законодавство надає землевласникам та землекористувачам широкі права щодо самостійного господарювання на землі, однак така діяльність не повинна завдавати шкоди правам та інтересам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальним актом є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, яка оформляється, вручається (надсилається) посадовим особам юридичних осіб та фiзичним особам (у тому числi фiзичним особам - пiдприємцям) щодо усунення порушень земельного законодавства.

Посилання позивача, що інспекційне відвідування відбулось з порушенням законодавства України, а саме на відсутність в акті перевірки інформації про його направлення позивачу, про одноособове підписання, про відсутність акта про відмову керівництва у проведенні планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, не відповідність оскаржуваного припису та акта перевірки формі, яка передбачена наказом Міністерства агарної політики України від 06.11.2018 № 538, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2018 за № 1321/32773, не береться судом до уваги з наступних підстав.

Будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу між інтересами особи правопорушника та публічними інтересами. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у публічній сфері, зокрема, питань охорони земель, безпеки довкілля, благоустрою населених пунктів, розпорядження комунальною та державною власністю, запобігання виникнення техногенних катастроф тощо. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист публічних інтересів. Крім того, саме по собі порушення встановленої законом процедури прийняття відповідного акта може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.01.2019 у справі №826/382/18, від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

На думку суду, нецільове використанням земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0042 позивачем підтверджується отриманими доказами, а саме документами первинного бухгалтерського обліку КП «ЧТУ» ЧМР, роздрукованими копіями електронних доказів (фотокартки з місця перевірки, акт введення в експлуатацію автостоянки, що розташовано на території підприємства, затверджений начальником КП «ЧТУ» ЧМР тощо) та диск CD-R, які містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 233-250, т. 2 а.с. 1-169, 215, 220-250, т. 3 а.с. 1-15).

Також суд не бере до уваги посилання позивача на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.04.2021 по справі № 750/1784/21, яке набрало законної сили 20.04.2021, яким визнано незаконною та скасовано постанову головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та м. Чернігові управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Ляшенка А.С. № 26-ДК/21По/08/01-21 від 12.02.2021 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53-1 КУпАП (т. 2 а.с. 170-176).

У своєму рішенні суд зазначає, що згідно оскаржуваної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КупАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.02.2021 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:026:0042 перебуває у постійному користуванні КП «ЧТУ» ЧМР на підставі державного акту на право постійного користування землею від 17.08.1994 серії ЧН 30. Тобто, КП «ЧТУ» ЧМР користується вказаною земельною ділянкою правомірно.

Фактів, які б свідчили про вчинення правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП, а саме: самовільне зайняття земельної ділянки, тобто використання земельної ділянки без набуття відповідних прав на неї, в оспорюваній постанові та протоколі не встановлено та не надано жодного доказу, який би це підтверджував.

Водночас, оскажуваною постановою встановлено, що неправомірні дії позивача, як керівника КП «ЧТУ» ЧМР, полягають у розташуванні та забезпеченні функціонування автостоянок у межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0042, яка перебуває у постійному користуванні підприємства, що є порушенням вимог статі 96 Земельного кодексу України і є нецільовим використанням земельної ділянки.

Однак, адміністративна відповідальність за використання земель не за цільовим призначенням, передбачена статтею 53 КУпАП, а не статтею 53-1 КУпАП, як це зазначено у постанові.

А тому, враховуючи викладене та оцінивши наведені сторонами доводи щодо заявлених позовних вимог, а також встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений статтею 53-1 КУпАП.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.04.2021 по справі № 750/1784/21 не досліджувались факти порушень земельного законодавства керівництвом КП «ЧТУ» ЧМР, тому зазначене не підтверджує правомірність дій позивача.

Суд, враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач при прийнятті оскаржуваного припису діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством, відсутні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень, у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись статтями 183, 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Чернігівська міська рада, про визнання протиправним та скасування припису відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Комунальне підприємство "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради (вул. Шевченка, 50-Б, м. Чернігів, 14000, )

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (пр. Миру, буд. 14, м.Чернігів, 14000, )

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Чернігівська міська рада (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення складено 14 липня 2021 року.

Суддя О.Є. Ткаченко