Справа № 520/3618/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

14 липня 2021 р. справа № 520/3618/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

заявника (позивача) - Грабалова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495), Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 за нововиявленими обставинами у справі, в якій просить суд:

- скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 по справі №520/3618/19;

- ухвалити нове рішення та задовольнити вимоги в повному обсязі по позовній заяві від 10 квітня 2019 року, якою позивач звернувся до Харківського адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

В обґрунтування заяви позивач посилається на як на нововиявлену обставину на те, що судом під час розгляду справи були враховані документи у виді доказів, які вплинули на законність звільнення позивача. У зв`язку з чим позивач не згоден з висновками суду. Також позивач зазначив, що вважаючи зазначену представником відповідача у відзиві на позовну заяву інформацію не правдивою, він звернувся до в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області Єфремова А.В. із зверненням, в якому просив надати йому завірену копію зареєстрованого в ГУ ДПС у Харківській області рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 №2-1687 та заяву від 28.05.2003, які він надав разом з зверненням, а також надати відповіді, чому рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.03.2003 №2-1687 не виконано.

У судовому засіданні заявник підтримав правову позицію, викладену у заяві.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули.

У судовому засіданні судом вирішено питання про заміну відповідачів правонаступниками, а саме протокольними ухвалами суд замінено Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС його правонаступником Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ), Головне управління ДПС у Харківській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

Від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання про перенесення розгляду заяви на іншу дату, у задоволенні якого судом відмовлено з огляду на приписич.2 ст.383 КАС України, відповідно до якої в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 у квітні 2019 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому з урахуванням заяви про усунення недоліків та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та уточненої позовної заяви просив суд: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку в порядку ст.117 КЗпП України за весь проміжок часу затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням індексації та несвоєчасної виплати (в частині компенсації за невикористану відпустку з 1998 по 2003 рік); стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю в заробітній платі за час його роботи за період з 18.06.2005 по 10.02.2005 на нижчій посаді; стягнути з відповідача нанесену його неправомірними діями, які мають всі ознаки кримінальних правопорушень, моральну шкоду, розмір якої буди визначено позивачем у ході судового розгляду, з урахуванням суми заборгованості Головного управління ДФС у Харківській області перед позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2003 року не виконано, виплат за вимушений прогул відповідно до закону та рішення суду не проведено. Позивач зазначив, що його призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу по скороченню податкової заборгованості ГВПМ СДПІ м. Харкова всупереч вказаного рішення суду. Також позивач зазначив, що при звільненні його вдруге не були виплачені грошові кошти, в тому числі компенсація за невикористану відпустку та різниця в заробітній платі за час його роботи з 10.06.2003 по 10.02.2005 на нижчеоплачуваній посаді.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Вирішуючи заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 зазначеної норми визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Так, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 800/578/17 (провадження № 11-747заі19) та постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 06 лютого 2019 року у справі № 822/862/15 та від 28 лютого 2020 року у справі №810/708/13-а.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, звертаючись із заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 по справі №520/3618/19, не погоджується, що судом враховані докази, що стали підставою для висновку про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, позивач наголошує, що 18.01.2021 року є датою коли йому стало відомо що копії заяви від 28.05.2003 року, та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 р. у справі № 2-1687 зареєстровані в ГУ ДФС у Харківській області 18.12.2020 року вх. від 18.12.2020 № Г/346/ЗВГ. Наведене, на думку позивача свідчить, що вказані документи були відсутні у ГУ ДПС у Харківській області, що не уможливлює їх розгляд і виконання при кадрових призначеннях 17.06.2003 року і внесення в наказ з кадрових питань № 338-о від 17.06.2003 року в який незаконно внесені як підстава вказані документи.

Судом під час розгляду справи по суті встановлено, що наказом голови Державної податкової адміністрації у Харківській області від 08.04.1999 року № 146-0 майора податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу податкової міліції ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова з 07.04.1999 року, з виплатою компенсації за невикористану відпустку з 01.01.1999 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2003 року по справі № 2-1687 2003 рік означений наказ визнаний незаконним та ОСОБА_1 поновлений на посаді. З Державної податкової адміністрації у Харківській області стягнуто на користь ОСОБА_1 : 26.844,50 грн грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, 5000 грн у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі.

Судовим рішенням також встановлено, що відповідно до довідки начальника ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 15.04.3003 року № 76/05-074 середньомісячний заробіток ОСОБА_1 складає 536,89 грн.

Наказом голови Державної податкової адміністрації від 17.06.2003 року № 338-о майора податкової міліції ОСОБА_1 з 18.06.2003 року призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів по скороченню податкового боргу ГВПМ СДПІ м. Харкова по роботі з великими платниками податків, встановивши йому посадовий оклад 200 грн. Підстава: рішення Дзержинського місцевого суду м. Харкова від 20.05.2003 року, заява ОСОБА_1 .

Наказом голови Державної податкової адміністрації від 25.11.2004 року № 683-о майора податкової міліції ОСОБА_1 з 30.11.2014 року звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів по скороченню податкового боргу ГВПМ СДПІ м. Харкова по роботі з великими платниками податків, у відставку, з виплатою, зокрема, компенсації за невикористану відпустку з 01.01.204 року.

Наказом голови Державної податкової адміністрації від 01.02.2005 року № 53-о наказ ДПА у Харківській області від 26.11.2004 № 683-о було змінено, - виправлена дата звільнення з 30.11.2004 року на 01.02.2005 року.

Відтак, надходження рішення Дзержинського районного суду м.Харкова до ГУ ДПС у Харківській області (як правонаступника відповідного територіального органу ДПА у 2020 році) жодним чином не свідчить про те, що ГУ ДПС у Харківській області (суд наголошує - як правонаступник) не врахував це при кадрових призначеннях 17.06.2003.

Судження позивача щодо цих обставин спростовуються встановленими судом першої та апеляційної інстанції обставинами.

Посилання позивача на отримання ним у 2021 році особистих рахунків за 2003-2005 роки як на нововиявлену обставину у спорі суд також вважає неприйнятними, як і посилання на надання представником ОСОБА_2 нібито недостовірних відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 , оскільки такі обставини стосуються переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, що не є нововиявленою обставиною у розумінні приписів ст. 361 КАС України.

Окрім того, позивач не наводить жодного обґрунтування стосовно неможливості отримання таких доказів (особових рахунків) у ході розгляду справи, що дає підстави суду вважати підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, вказані позивачем у його заяві, надуманими.

Так, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, а тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Суд додатково зазначає, що в контексті п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду.

Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що обставини, викладені ОСОБА_1 у заяві, не є нововиявленими, а зазначення у заяві про те, що позивач звернувся з запитом до керівника ГУ ДПС у Харківській області вже після ухвалення рішення суду у справі №520/3116/19, в якому просив надати документи, які були предметом розгляду у справі, але не були відомі суду та позивачу і вплинули на рішення суду (арк.6 заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами) свідчить виключно про незгоду позивача з судовим рішенням, що набрало законної сили, та намаганням у такий спосіб змінити результат судового розгляду, тобто, вплинути шляхом маніпуляцій на правовідносини між учасниками спору, що стали стабільними.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду відсутні.

Частиною 1 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 5-10, 248, 256, 293, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495), Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 по справі №520/3618/19 залишити в силі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 15 липня 2021 року.

Суддя О.Г. Котеньов