Справа № 199/1691/21
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1691/21
(2-а/199/34/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Максима Руслановича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3778368 від 12 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Максима Руслановича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3778368 від 12 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної лейтенантом поліції батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересуньком Максимом Руслановичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12 лютого 2021 року, близько 04 годин 55 хвилин він, керуючи автомобілем LEXUS LX 470, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Кавалерійська, 20 у м.Дніпрі на вимогу поліцейського не пред`явив документи, зазначені у п.п.2.1 ПДР України.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Так, 12 лютого 2021 року, близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем LEXUS LX 470, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по Слобожанському шосе у напрямі вул. Бабенко у смт. Слобожанське. Під час руху дотримувався Правил дорожнього руху, рухався в крайній правій смузі із допустимою швидкістю.

У районі вулиці Бабенко смт. Слобожанське його зупинили працівники поліції та грубо порушуючи його права, доставили ОСОБА_1 до відділення поліції №8, де винесли відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.126 КУпАП та склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані постанови станом на теперішній час оскаржуються у суді.

Після того, як позивача звільнили з відділення поліції №8, із метою отримання медичної допомоги та встановлення факту відсутності у нього алкогольного чи наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 поїхав до лікарні швидкої медичної допомоги у м.Дніпрі.

Коли позивач під`їхав до приймального відділення лікарні швидкої медичної допомоги, його знову зупинили співробітники поліції та повідомили, що їм відомо про те, що нещодавно відносно ОСОБА_1 складено матеріали про адміністративне правопорушення, а також знову звинуватили його у тому, що він керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З боку працівників поліції не було вимоги надати документи, оскільки вони знали повні анкетні данні позивача, їх проінформували про те, що позивач прямує до лікарні швидкої медичної допомоги.

Не відмовляючись від співпраці з інспектором поліції та виконання лише його законних вимог, але розуміючи, що ПДР не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв, позивач запропонував інспектору розпочати збирання доказів та провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснювати відповідно до норм чинного законодавства та погодився у такому випадку надати йому всі необхідні документи.

Однак, лейтенантом поліції батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересуньком Максимом Руслановичем, не пояснюючи причину зупинки, складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3778368 від 12.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 12 лютого 2021 року, близько 04 годин 55 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем LEXUS LX 470, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Кавалерійська, 20 у м.Дніпрі та на вимогу поліцейського не пред`явив документи зазначені у п.п.2.1 ПДР України.

Про існування вказаної постанови позивачу стало відомо лише 23.02.2021 року, участі у розгляді справи за вказаним фактом він не брав, із матеріалами справи не ознайомлювався, пояснення та докази не надавав, був позбавлений можливості надавати клопотання. Таким чином, при розгляді зазначеної справи та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення було порушено його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто порушено вимоги ст.268 КУпАП.

Крім цього, позивач зазначив, що оскаржувана постанова повністю не відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством, зокрема Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, оскільки поліцейський не представився, протокол не оголосив, прав і обов`язків позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд:

-визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону №З Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька М.Р. щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 778368 від 12 лютого 2021 року;

-скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3778368 від 12 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача Департаменту поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов є необґрунтованим, вказував на правомірність дій інспектора при складанні постанови, та відповідність нормам законодавства. Також представником відповідача надано до суду DVD-диск із відео файлами, які покладені в основу прийнятого рішення.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько М.Р. надав до суду надав до суду відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством, зокрема Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року та підтверджується показаннями інспектора, який безпосередньо бачив факт правопорушення на власні очі.

Судом встановлено, що 12.02.2021 року о 04-55 годині старший лейтенант поліції батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько Максим Русланович склав постанову серії ЕАН №3778368 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 12 лютого 2021 року, близько 04 годин 55 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем LEXUS LX 470, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Кавалерійській, 20 у м.Дніпрі та на вимогу поліцейського не пред`явив документи, зазначені у п.п.2.1 ПДР України.

Постанова про адміністративне правопорушення не містить переліку доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про наявність у діях особи адміністративного правопорушення.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

В оскаржуваній постанові взагалі не зазначено підпункту п.п.2.1. ПДР та не зазначено, який із перелічених документів водій на вимогу поліцейського не пред`явив.

Відповідно до п.2.4. "а" ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст.16 наведеного Закону встановлено, що водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов`язок мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та пред`являти їх для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У той же час, вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб, передбачено у ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію".

Однак, в оскаржуваній постанові серії ЕАН №3778368 інспектором не зазначено, з яких підстав було здійснено зупинку транспортного засобу LEXUS LX 470, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. ч. 1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що особа, яка перебувала за кермом транспортного засобу LEXUS LX 470, державний номерний знак НОМЕР_1 не надала на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки він не погоджувався з правомірністю зупинки його автомобіля.

Частинами 1, 2 ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Крім того, як вбачається із дослідженого судом диску з відеозаписом, поліцейський повідомив позивача про те, що його транспортний засіб було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме через те, що у цей день на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП.

Однак, відповідачем не було надано до суду доказів причетності водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися із дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст. 268 КУпАП. Слід зазначити, що з переглянутого відеозапису, наданого відповідачем, а саме записів із нагрудних камер поліцейських, вбачається, що інспектор не повідомив позивача про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3778368 від 12 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена лейтенантом поліції батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересуньком Максимом Руслановичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю, у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог у частині визнання протиправними дії інспектора роти №2 батальйону №З Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька М.Р. щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 778368 від 12 лютого 2021 року, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправною, виходить за межі повноважень суду, з урахуванням вимог ст. 286 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 242, 243-244, 263, 286 КАС України, суд, ст.ст. 9, 121, 251, 247, 258, 280 КУпАП України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Максима Руслановича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3778368 від 12 лютого 2021 року,- задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3778368 від 12 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної лейтенантом поліції батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересуньком Максимом Руслановичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко