Справа № 360/3586/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 липня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/3586/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення середнього заробітку, надмірно стягнених податків та зборів, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якій позивач просить:

стягнути з відповідача - Головного управління Національної поліції в Луганській області, на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 12 жовтня 2020 року на день фактичного розрахунку, з розрахунку 6240,00 грн. за місяць;

визнати дії Головного управління Національної поліції в Луганській області по відрахуванням необхідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку з виплат по недоотриманому середньому заробітку за час затримки видачі трудової книжки за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 360/1052/20 в сумі 37742,96 грн протиправними, та зобов`язати зробити перерахунок необхідних податків та зборів у відповідності до чинного законодавства;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь позивача надмірно стягнених податків та зборів з нарахованої недоотриманої середньої зарплати за час затримки видачі трудової книжки в сумі 566,14 грн без будь-яких відрахувань;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області правильно нарахувати та виплатити компенсацію за не використану у році звільнення відпустку за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, тобто за 55 календарних днів.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено таке.

14.01.2016 на підставі наказу від 30.12.2015 № 311 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, ознайомивши з витягом з наказу від 14.01.2016 № 7 о/с.

Внаслідок не вручення позивачу при звільненні трудової книжки та не проведення розрахунок при звільненні, ОСОБА_1 звернувся до суду та рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року по справі №812/973/17, з ГУНП в Луганській області стягнуто середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 15 січня 2016 року по 09 травня 2019 року в сумі 247426,06 грн.

23.12.2019 позивач отримав від ГУНП в Луганській області кошти в сумі 206537,85грн замість 244280,81 грн, тобто недоотримав 37742,96 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі №360/1052/20 стягнуто на користь позивача 37742,96 грн недоотриманого середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки; зобов`язано нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану у році звільнення відпустку за період з 01 січня 2016 року по 14 січня 2016 року; стягнуто середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 травня 2019 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 500,00 грн.

18 листопада 2020 року позивачем подано апеляційну скаргу на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі №360/1052/20.

09.02.2021 позивач отримав кошти в сумі 39652,02 грн, замість 40218,17 тобто недоотримав 566,15 грн.

18 лютого 2021 року позивач поштою отримав лист від ГУНП в Луганській області від 15.02.2021 №241/111/22-2021, в якому було зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі №360/1052/20 йому нараховано недоотриману середню зарплату за час затримки видачі трудової книжки у сумі 37742,96 грн, компенсацію за невикористану в році звільнення відпустку за період з 01.01.2016 по 14.01.2016 у сумі 2012,90 грн та середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 травня 2019 року по 12 жовтня 2020 року в сумі 500,00 грн. Після утримання обов`язкових податків та зборів (військового збору у сумі 603,84 грн.) перераховано на картрахунок кошти у сумі 39652,02 грн платіжним дорученням від 09.02.2021 №416.

До вище зазначеного листа було додано розрахунковий лист, платіжне доручення та довідка щодо нарахованої компенсації за не використану відпустку від 10.02.2021 №132/111Є22-202.

30 березня 2021 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №360/1052/20 апеляційну скаргу позивача задоволено частково: зобов`язано ГУНП в Луганській області нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану у році звільнення відпустку за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, тобто за 55 календарних днів (це повні місяці роботи в поліції).

20 квітня 2021 року позивач отримав кошти в сумі 614,64 грн з зазначенням "цільове надходження", проте не зрозумів що це за сума і як вона розрахована.

У зв`язку із цим, 06.05.2021 позивач відправив заяву до ГУНП в Луганській області з вимогою надати роз`яснення щодо механізму нарахування кількості днів, а також зазначив вимогу про виправлення допущеної помилки під час здійснення нарахувань 09 лютого 2021 року ГУНП в Луганській області, оскільки, на його думку, помилково було стягнено кошти у сумі 566,14 грн, адже з суми 37742,96 грн ніякі відрахування не повинні проводитися, тому що це відрахування, помилково зроблені з суми 247426,06 грн, що встановлено рішенням суду від 12 жовтня 2020 року.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов такого.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків з таких підстав.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України .

Як вбачається з позовної заяви, позивач отримав кошти в сумі 39652,02 грн від відповідача на виконання рішення суду від 12.10.2020 у справі №360/1052/20 - 09.02.2021 та з листа відповідача від 15.02.2021 № 241/111/22-2021, який міститься в матеріалах до позовної заяви, позивачу стало відомо про те, що ГУНП в Луганській області нараховано за вказаним рішенням суду недоотриману середню зарплату за час затримки видачі трудової книжки у сумі 37742,96 грн, компенсацію за невикористану у році звільнення відпустки за період з 01.01.2016 по 14.01.2016 в сумі 2012,90 грн та середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.04.2019 по 12.10.2020 в сумі 500,00 грн. Також, відповідачем вказаним листом було повідомлено позивача, що після утримання обов`язкових податків та зборів (військового збору у сумі 603,84 грн) позивачу перераховано на картковий рахунок кошти в сумі 39652,02 грн платіжним дорученням від 09.02.2021 №416.

Отже, позивач, звертаючись до суду з вимогами щодо:

стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області, на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 12 жовтня 2020 року на день фактичного розрахунку, з розрахунку 6240,00 грн за місяць;

визнання дій Головного управління Національної поліції в Луганській області по відрахуванням необхідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку з виплат по недоотриманому середньому заробітку за час затримки видачі трудової книжки за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 360/1052/20 в сумі 37742,96 грн протиправними, та зобов`язання зробити перерахунок необхідних податків та зборів у відповідності до чинного законодавства;

стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь позивача надмірно стягнених податків та зборів з нарахованої недоотриманої середньої зарплати за час затримки видачі трудової книжки в сумі 566,14 грн без будь-яких відрахувань,

фактично не погоджується з нарахуваннями відповідача за рішенням суду від 12.10.2020 у справі №360/1052/20, деталізація яких позивачу стала відома в лютому 2021 року з листа відповідача від 15.02.2021.

Отже, звертаючись до суду в липні 2021 року з вищевказаними вимогами, суд зауважує, що позивачу про своє порушене право стало відомо в лютому 2021 року, а тому позивач пропустив місячний строк на звернення до суду, передбачений ст.122 КАС України. При цьому позивачем не надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, із зазначенням підстав для поновлення цього строку, та не надано відповідних доказів в обгрунтування причин поважності пропуску строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення таких строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають

стабільними.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві або у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, згідно з частиною першою статті 123 КАС України позивач має право подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення пропущеного строку, із наданням відповідних доказів.

Також суд зауважує, що заявляючи вимогу про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області правильно нарахувати та виплатити компенсацію за не використану у році звільнення відпустку за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, позивач зазначає про 55 календарних днів.

Разом з тим, згідно пред`явленого позову ОСОБА_1 зазначає, що за його підрахунками за період з 07.11.2015 по 31.12.2015 він повинен отримати компенсацію за 14 днів в сумі 2859,08 грн.

Тобто, позивачу потрібно уточнити кількість днів за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, за який, на його думку, підлягає нарахуванню та виплаті компенсація за невикористану в році звільнення відпустку.

До того ж, заявляючи вимогу про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області правильно нарахувати та виплатити компенсацію за не використану у році звільнення відпустку за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, позивач у позовній заяві взагалі не наводить зміст позовних вимог та виклад обставин, якими він обґрунтовує вимоги в цій частині (в чому полягає невірне нарахування, яким нормативно-правовим актом врегульоване зазначене питання тощо).

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, адміністративний позов підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків протягом 10 календарних днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 167, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення середнього заробітку, надмірно стягнених податків та зборів, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду та доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду;

уточненої позовної заяви із наведенням змісту позовних вимог та викладу обставин, якими обґрунтовуються вимоги позову в частині зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області правильно нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за не використану у році звільнення відпустку за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, та визначенням кількості днів, за які підлягає нарахуванню компенсація за невикористану у році звільнення відпустку за цей період.

В разі неусунення вказаних недоліків у встановлений термін позовну заяву буде повернуто позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяК.Є. Петросян