Справа № 380/5295/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/5295/20 пров. № А/857/7843/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання: Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон+» та Державної екологічної інспекції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02березня2021 року (ухвалене головуючою-суддею Грень Н.М.,час ухвалення судового рішення 13 год 58 хв у м. Львові, дата складення повного тексту судового рішення 09березня2021 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон+» до Державної екологічної інспекції у Львівській області (за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Колективного підприємства Центр інженерних та науково-технічних послуг «АУМ») про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У липні 2020року Товариство з обмеженою відповідальністю «Моріон+» (далі ТзОВ «Моріон+», Товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області (далі Держекоінспекція, контролюючий орган, відповідач) (за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Колективного підприємства Центр інженерних та науково-технічних послуг «АУМ» (далі КП «АУМ». третя особа), в якому просило визнати протиправними та скасувати пункти 1, 3, 6 та 7 припису №124-08/02/05 від 10.03.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними та скасовано пункти 1 та 7 припису. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Моріон+» через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою повністю задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відсутність валу на момент проведення перевірки, не є порушенням природоохоронного законодавства і не може бути вимогою припису із встановленням чітких термінів його виконання, оскільки проект розробки родовища розроблено на весь термін відробки родовища від 25 до 40 років, в залежності від річної кількості видобування корисної копалини і саме Товариство повинно вирішувати, коли необхідно споруджувати протиповіневий вал. Крім того, у проекті розробки родовища не вказано терміну спорудження протиповіневого валу. Також, позивач зазначає, що в ході проведення перевірки не було зроблено жодного інструментального виміру. В акті перевірки вказано, що заводнення родовища є порушенням законодавства, натомість зазначає, що родовище після відборки буде водоймою.

В апеляційній скарзі Держекоінспекція через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити ТзОВ «Моріон+» у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про відсутність підстав стверджувати, що джерела викидів не є стаціонарними, оскільки позивач не провів їх інвентаризацію. Крім того, відповідач вважає помилковими висновки суду першої інстанції про протиправність пункту 7 припису у зв`язку з тим, що товариство здійснює використання родовища, яке не знаходиться на землях природоохоронного призначення та у водоохоронній зоні, оскільки в графічних матеріалах звіту з ОВД вказано як розташоване родовище, де знаходиться водоохоронна зона, заплава річки та де буде зведено дамбу.

У відзивах на апеляційні скарги сторони підтримують викладені у них доводи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача Михалків І.В. та Мицак Б.І., представника третьої особи Афанасьєва О.Л., які підтримали апеляційну скаргу ТзОВ «Моріон+» та заперечили проти задоволення апеляційної скарги Держекоінспекції, представника відповідача Омелян Є.О., яка підтримала апеляційну скаргу Держекоінспекції та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги Товариства, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ТзОВ «Моріон+» слід задовольнити, апеляційну скаргу Держекоінспекції залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити позов, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до наказу Держекоінспекції №74-і/п від 20.02.2020 та направлення на перевірку №184 від 20.02.2020, посадовими особами відповідача у період з 03.03.2020 по 10.03.2020 була проведена планова перевірка ТзОВ«Моріон+» з питань дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якої складено акт №184/08/221від 10.03.2020.

Перевіркою встановлено порушення, серед іншого:

- п.2 акту: порушення ч.5,6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» №2707-XII від 16.10.1992 (далі Закон №2707-XII), ТзОВ «Моріон+» порушується порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу, а саме: здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від неорганізованого стаціонарного джерела складу сипучих матеріалів (склад гравію) розміщених на земельній ділянці із кадастровим номером :07:000:0111 за межами с. Верчани Стрийського району Львівської області без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади «Опис негативних наслідків, що настали в результаті порушення вимог законодавства - відсутні;

- п.3 акту: порушення п.2 ч.2 ст.107 Водного кодексу України (далі ВК України), «не вживаються заходи під час здійснення господарської діяльності щодо запобігання шкідливій дії вод, а саме: не зведено протиповиневий вал (захисну дамбу) відповідно до «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища...», що під час повені на р. Стрий 03.02.2020 призвело до затоплення і підтоплення кар`єру (земельної ділянки, що перебуває у користуванні ТзОВ «Моріон+») «опис негативних наслідків, що настали в результаті порушення вимог законодавства затоплення кар`єру»;

- п.8 акту: порушення абз.12 ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону земель» №962-IV від 19.06.2003 (далі Закон №962-IV), ч.1 ст.172 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ТзОВ «Моріон+» не вжито заходів щодо запобігання негативному і еконебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків такого впливу, не вжито заходів щодо зведення протиповиневого валу (захисної дамби) відповідно до «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області», що під час повені на р. Стрий призвело до затоплення кар`єру та зміни русла річки (на даний час один із рукавів русла річки проходить через земельні ділянки, що перебувають у користуванні ТзОВ «Моріон+» (через ділянки за кадастровими номерами :07:000:0118, :07-000:0119, :07:000:0120) та суміжні ділянки що примикають до вищевказаних ділянок та через земельну ділянку з кадастровими номером :07:000:0104, що входить у межі Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки. Речові права на земельну ділянку необхідну для спорудження протиповиневого валу не розроблялись. На даний час зміна русла річки призводить до деградації земель на межі із земельною ділянкою за кадастровим номером .07:000:0116 на території Підгірцівської сільської ради Стрийського району (також розташована у межах родовища), відбувається водна ерозія, під впливом течії річки підмивається правий берег річки, що призводить до змивання не лише верхнього шару ґрунту, а й корисних копалин по всій глибині залягання. На території з координатами 49°16'12.2»N 23°53 49.3»Е внаслідок розмивання берегу та обсипання ґрунтово-піщано-гравійної суміші наявний крутий уступ (з кутом 90 градусів) висотою від 5 до 8 метрів від берега (верхньої відмітки) до водного плеса на орієнтовній відстані 20-30м вздовж русла річки, що свідчить про руйнівну дію води та створює небезпеку для перебування людей в даному місці. Заходи щодо консервації земель, що зазнали впливу внаслідок зсувів також не вживались»;

- п.9 акту: порушення абз.7 ч.1 ст.7 Закону №962-IV, абз.8 ст.142ЗК України, ТзОВ «Моріон+» не дотримується режим використання територій, що підлягають особливій охороні, порушується режим використання водоохоронної зони річки Стрий. Згідно екологічної картки №959/10 від 11.10.2010 (п.4) з урахуванням якої видано спецдозвіл на користування надрами №5181 від 05.07.2010, висновку державної екологічної експертизи на робочий проект «Розробка і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області...» №11-3770 від 10.06.2011 та технічних умов (щодо відведення земельних ділянок ТзОВ «Моріон+» в межах Верчанського родовища), виданих Львівським обласним управлінням водних ресурсів 02.09.2013 за №05/2968, територія Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки не знаходиться у водоохоронній зоні та розташована у межах II та III надзаплавної тераси р. Стрий. У подальшому згідно «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області», виготовленому у 2018 році. Експертного висновку №73.1-12-416.19 ТЕ-05 проектної документації «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області», Інформаційного звіту про виконані у 2016 році моніторингові роботи за станом навколишнього середовища на Верчанському родовищі, в т.ч. Південно-Західній ділянці, гравійно-піщаних порід у Стрийському районі, щорічних звітів про експлуатаційну розвідку 2018-2020років (якою визначено, що прибережна смуга від річки повинна становити 100м) та Інформаційного звіту про виконані у 2020 році моніторингові роботи за станом навколишнього середовища на Верчанському родовищі, в т.ч. Південно-Західній ділянці, валунно-гравійно-піщаних порід у Стрийському районі визначено, що родовище з 2016 року і поданий час знаходиться у межах заплави та І надзаплавної тераси р. Стрий (в межах водоохоронної зони). Згідно постанови Кабінету Міністрів України№486 від 08.05.96до складу водоохоронних зон обов`язково входять заплава річки, перша надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання (п.3,4). Згідно ч.2 cт.58 ЗК України для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою. Порядок виготовлення проектів землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон визначено cт.ст.186,1861ЗК України. Відповідно до ст.87 ВК України водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється. Зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і межі водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності у них встановлюються Кабінетом Міністрів України. З 2016 року ТзОВ «Моріон+» здійснювалось використання родовища (видобуток корисних копалин та інші роботи), яке розташоване у водоохоронній зоні за відсутності спеціально розробленого проекту землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон та визначення режиму діяльності в межах водоохоронної зони.

На підставі акта перевірки старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища було складено припис №124-08/02/05 від 10.03.2020 пунктами 1,3,6 та 7 якого Товариство зобов`язано усунути наступні порушення:

- п.1 припису: порушення абз.7 ч.1 ст.10, ст.29 Закону №2707-XII, а саме :отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в межах Верчанського родовища та на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0111 за межами с. ВерчаниСтрийського району Львівської області. Дотримуватись екологічних вимог, визначених у висновку державної екологічної експертизи - висновку з оцінки впливу на довкілля. Термін виконання до 01.07.2020;

- п.3 припису: порушення п.2 ч.2 ст.107 ВК України, а саме :здійснити заходи щодо запобігання шкідливій дії вод від затоплення і підтоплення кар`єру, що полягають у зведенні протиповеневого валу (захисної дамби) відповідно до «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища. Термін виконання до 01.09.2020;

- п.6 припису: порушення абз.12 ч.1 ст.35 Закону №962-IV, ч.1 ст.172 ЗК України, а саме :вжити заходи щодо раціонального використання земель (щодо запобігання негативному і еконебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків такого впливу, щодо консервації земель) по зведеннюпротиповиневого валу (захисної дамби) відповідно до «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області», з дотриманням вимог ВК та ЗК України та Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», не здійснювати діяльність у руслі річки Стрий та прибережній смузі річки. Термін виконання до 01.09.2020;

- п.7 припису: порушення абз.7 ч.1 ст.7 Закону №962-IV, абз.8 ст.142ЗК України, а саме :розробити в установленому законодавством порядку проект землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон (в т.ч. прибережної смуги р.Стрий), що поширюється на територію Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки та дотримуватись режиму діяльності визначеному у проекті Проведення робіт щодо берегоукріплення, зміни і стабілізації стану русла річки Стрий: будівництво гідротехнічних споруд (дамб, каналів, валів та ін.), видобуванням піщано-гравійних порід на землях водного фонду проводити згідно оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планової діяльності, оскільки вплив на навколишнє середовище при проведенні даних робіт не визначено у висновку державної екологічної експертизи на робочий проект «Розробка і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області...» №11-3770 від 10.06.2011». Термін виконання до 01.07.2020.

Вважаючи протиправними пункти 1,3,6 та 7 оспорюваного припису, позивач звернувся до адміністративного суду з вимогою про їх скасування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в контексті правової оцінки висновкам контролюючого органу, викладених у п. 1 оспорюваного припису, Держекоінспекцією підчас судового розгляду не було надано належного документального підтвердження того, що під час проведення перевірки Товариства на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства, було вчинено ряд відповідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи дійсно позивачем здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Щодо п.3 припису, суд першої інстанції вважаючи необгрунтованими доводи позивача про відсутність у контролюючого органу повноважень встановлювати термін виконання заходів згідно Проекту розробки і рекультивації земель Верчанського родовища вказав, що такі повноваження передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»№877-V від 05.04.2007 (далі Закон №877-V). В частині п.6 припису, яким Товариство зобов`язано вжити заходи щодо раціонального використання земель по зведенню протиповіневого валу (захисної дамби) відповідно до «Корегування робочого проекту розробки і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-гравійно піщаних порід у Стрийському районі Львівської області» з дотриманням вимог Водного, Земельного кодексів України та Закону №2707-XII, не здійснювати діяльність у руслі річки Стрий та прибережній смузі річки, суд першої інстанції, вважаючи обґрунтованими вимоги цього пункту, виходив зі змісту «Корегування робочого проекту розробки рекультивації земель Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-гравійно піщаних порід у Стрийському районі Львівської області» та необхідність встановлення захисного валу через можливе затоплення повеневими водами площ розвіданих ділянок та необхідність дотримання розмірів захисної прибережної смуги.Задовольняючи вимогу провизнання протиправнимтаскасування п.7 припису, суд першої інстанції вказав, що родовище, яке використовує ТзОВ «Моріон+», не знаходиться на землях природоохоронного призначення та у водоохоронній зоні.

Проте, колегія суддів вважає, що в частині відмови у задоволенні позову, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд першої інстанції дійшов з неповним їх з`ясуванням, неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а в частині задоволених позовних вимог суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» №1264-XII від 25.06.1991 (далі Закон №1264-XII) визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про оцінку впливу на довкілля.

Відповідно до постанови КабінетуМіністрів України №275 від 19.04.2017 «Про затвердження положення про державну екологічну інспекцію України»(далі Положення №275), Держекоінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно п.4 Положення №275, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема, щодо виконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля.

Відповідно ст.1 Закону №877-V,державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ч.1, 2 ст.2 Закону №877-V, йогодія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною шостою статті 7 Закону №877-Vпередбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону №877-V,на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Держекоінспекція у Львівській областідіє на підставі Положення про Держекоінспекцію у Львівській області (далі - Положення), затвердженого наказом Держекоінспекції України №122 від 22.04.2020 на момент здійснення перевірки. На даний момент Інспекція діє на підставі Положення, затвердженогонаказом Держекоінспекції України №51 від 02.02.2021.

Відповідно до Положення, Інспекція здійснює державний нагляд контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями вимог законодавства, а саме :

3. Основними завданнями Інспекції є:

1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів;

2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо:

охорони земель, надр:

- консервації деградованих і малопродуктивних земель;

- збереження водно-болотних угідь;

- виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, зокрема в оренду, земельних ділянок;

- здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами;

- додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні;

- додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель;

- ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду;

- установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержання режиму використання їх територій;

- використання та охорони надр;

екологічної та радіаційної безпеки;

охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

охорони, захисту, використання і відтворення лісів;

збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття;

раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу;

ведення мисливського господарства та здійснення полювання;

охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів;

охорони атмосферного повітря;

формування, збереження і використання екологічної мережі;

стану навколишнього природного середовища;

поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами;

здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі;

Згідно п.14 Положення, Держекоінспекція у Львівській області вносить у встановленому порядку Голові Держекоінспекції пропозиції щодо видачі, зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об`єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища.

Щодо п.1 Припису№124-08/02/05 від 10.03.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами першою, п`ятою статті 11 Закону №2707-XII передбачено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Порядок ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1655від 13.12.2001, визначає єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об`єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що державний облік ведеться з метою регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Згідно розділу 2 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №177 від 10.05.2002 (далі - Інструкція), узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями:

- об`єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток 1);

- видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

Потенційний викид - це максимальний загальний обсяг викидів забруднюючої речовини із стаціонарних джерел при роботі підприємства в режимі номінального навантаження технологічного обладнання, що передбачається проектно-кошторисною документацією.

Додаток 1 до Інструкції визначає перелік забруднюючих речовин на порогові значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що для визначення об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря без відповідного дозволу, потрібно провести заміри та встановити чи присутня хоча б одна забруднююча речовина та чи вона перевищує дозволену кількість викидів.

Крім того, відповідно до п.2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302від 13.03.2002, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №317 від 16.08.2004 було затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Таким чином, розробка таких нормативів для устаткування є передумовою отримання дозволу на їх використання як джерел викидів забруднюючих речовин, а отже, критерієм визначення потреби отримання дозволу для такого устаткування взагалі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами здійснення позивачем у межах господарської діяльності викидів забруднюючих речовин, що справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

У матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем при проведенні перевірки необхідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання для з`ясування чи дійсно ТзОВ «Моріон+» здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Таким чином, слід погодитись з висновками суду першої інстанції, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не встановлено факту викиду позивачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, що виключає необхідність отримання ним дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Щодо п.3 та п.6 Припису№124-08/02/05 від 10.03.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом другим частини другої статті 107 ВК України передбачено, що під час проектування водогосподарських та інших об`єктів повинна враховуватися можлива шкідлива дія вод, а під час експлуатації цих об`єктів - вживатися заходи щодо її запобігання, а саме: 2) будівництво протиерозійних гідротехнічних споруд, земляних валів, водоскидів, захисних дамб, водосховищ-регуляторів.

Відповідно до абз.12 ч.1 ст.35 Закону №962-IV, власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані серед іншого уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Згідно ч.1 ст.172 ЗК України, консервації підлягають деградовані і малопродуктивні землі, господарське використання яких є екологічно небезпечним та економічно неефективним. Консервації підлягають також техногенно забруднені земельні ділянки, на яких неможливо одержати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно Проекту розробки і рекультивації земель Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області, спорудження протиповеневого валу буде здійснено у процесі відробки родовища для захисту утвореної водойми від наносів р. Стрий, а тому відсутність валу на момент перевірки відповідачем діяльності ТзОВ «Моріон+» не являється порушенням природоохоронного законодавстваі не може бути вимогою припису із встановленням чітких термінів виконання, адже згідно п.8 ст.7 Закону №877-V,припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Зокрема, як вказано представниками позивача, Проект розробки і рекультивації земель Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, валунно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області розроблено на весь термін відробки родовища від 25 до40 років в залежності від річної кількості видобування корисної копалини і саме Товариство повинне вирішувати, коли необхідно споруджувати протиповеневий вал.

Зокрема, у Проекті не вказано терміну спорудження протиповеневого захисного валу, а у приписі відсутність валу визнана порушенням законодавства і визначений Держекоінспекцієютермін спорудження валу вересень 2020 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що встановлювати термін виконання заходів Проекту розробки не входить у функціональні обов`язки посадових осіб Держекоінспекції.

Крім того, відповідачем не було доведено, що відсутність протиповеневого валу на момент перевірки є порушенням законодавства, а тому вимоги припису про його спорудження до певного терміну є протиправними, а п.3оспорюваного припису є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Стосовно факту зміни русла ріки Стрий, про що вказано в рішення і на який посилався відповідач, то колегія суддів зазначає, що згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України №312 від 11.08.2017 «Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції», який діяв намомент проведення перевірки, функції інспекції проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідні до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, здійснює контроль за їх виконанням,здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідач не надав належного документального підтвердження фактів затоплення родовища саме зміненим руслом ріки Стрий як в суді першої, такі апеляційної інстанцій.

Щодо п.7 оспорюваного припису, колегія суддів зазначає наступне.

Так, п.7 оспорюваного припис Товариство зобов`язано розробити в установленому законодавством порядку проект землеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон (в т.ч. прибережної смуги р.Стрий), що поширюється на територію Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки та дотримуватись режиму діяльності, визначеному у проекті Проведення робіт щодо берегоукріплення, зміни і стабілізації стану русла річки Стрий: будівництво гідротехнічних споруд (дамб, каналів, валів та ін.), видобуванням піщано-гравійних порід на землях водного фонду проводити згідно оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планової діяльності, оскільки вплив на навколишнє середовище при проведенні даних робіт не визначено у висновку державної екологічної експертизи на робочий проект «Розробка і рекультивації Верчанського родовища, в т.ч. Південно-Західної ділянки, гравійно-піщаних порід у Стрийському районі Львівської області...» №11-3770 від 10.06.2011.

Згідно ч.1 ст. 58 ЗК України та ст.4 ВКУкраїни, до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Частиною першою статті 60 ЗК України передбачено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги…Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації (абз.3 ч.3 ст.60 ЗК України).

Згідно ч.1 ст.81 ВКУкраїни, до комплексу заходів щодо збереження водності річок і охорони їх від забруднення належить створення прибережних захисних смуг.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЗКУкраїни, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Статтями 85-89 ВКУкраїни визначено порядок використання водних об`єктів та проведення робіт у межах водоохоронних зон та на землях водного фонду.

Так, згідно абз.І ст.86 видобування гравію у руслах гірських річок заборонено, згідно абз.4 ст.87 в окремих випадках у водоохоронній зоні може бути дозволено добування піску і гравію за межами земель водного фонду на сухій частині заплави, у праруслах річок за погодженням з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Верчанське родовище розробляється ТзОВ «Моріон+» на основі спеціального дозволу на користування надрами Верчанського родовища №5181 від 05.07.2010. Перед одержанням спецдозволу матеріали на одержання погоджувалися у Держуправлінні охорони навколишнього природного середовища в Львівській області. Держуправлінням надана Екологічна картка №59/10 від 11.11.2010.

У спецдозволі №5181 від 05.07.2010 пунктом 1 особливих умов вимагається виконання умов Екологічної картки №59/10.

Пунктом 1 Екологічної картки №59/10 визначено, що родовище не знаходиться на землях природоохоронного призначення.

Пунктом 4 Екологічної картки №59/10 визначено, що родовище не знаходиться у водоохоронній зоні або водному об`єкті.

Таким чином, оскільки ТзОВ «Моріон+» здійснює використання родовища, яке не знаходиться на землях природоохоронного призначення та не знаходиться у водоохоронній зоні, п.7 оспорюваного припису є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн (платіжне доручення №878 від 11.06.2020) та апеляційної скарги у розмірі 3153 грн (платіжне доручення №1026 від 09.04.2021).

Таким чином, понесені та документально підтверджені судові витрати позивача підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з наведених вище мотивів.

Згідно п.3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон+» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року по справі №380/5295/20 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон+» до Державної екологічної інспекції у Львівській області (за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Колективного підприємства Центр інженерних та науково-технічних послуг «АУМ») про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 3, 6, 7 припису №124-08/02/05 від 10 березня 2020 року, внесеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області на виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Моріон+».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Львівській області (вулиця Стрийська, 98, місто Львів, 79026, код ЄДРПОУ - 38057086) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моріон+» (вулиця 24 серпня, будинок 30-З, 26, село Веричани, Стрийський район, Львівська область, 82441, ) 2102 (дві тисячі сто дві) гривні сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 15.07.2021