Справа № 540/2284/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2284/21
16 год.05 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Плахотнюка С.О.,

представника відповідача - Глущенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через свого представника, звернулася до суду з адміністративним позовом до Херсонської обласної ради (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Херсонської обласної ради від 22.03.2021 року №96-06 "Про звільнення ОСОБА_2 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста в межах одиниць структури виконавчого апарату Херсонської обласної ради з 23.04.2021 року;

- стягнути з Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.04.2021 року;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення та стягнення з Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою від 28.05.2021 відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначене на 18 червня 2021 р. о 10:00 год.

Ухвалою від 15.06.2021 задоволено заяву Херсонської обласної ради та відкладено розгляд справи на 23.06.2021 року о 14:00 год.

Протокольною ухвалою від 23.06.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.07.2021 для витребування у відповідача додаткових доказів.

У судовому засіданні 14.07.2021р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням Херсонської обласної ради від 22.03.2021 року № 96-06 «Про звільнення ОСОБА_3 » позивача з 22.04.2021 року звільнено з посади головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради - на підставі п.1 ч.І ст.40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці). Позивач вважає, що з 29.12.2020 року, тобто з дня попередження про звільнення (за розглядуваних обставин було попереджено про звільнення одразу всіх працівників, а не лише позивача або частину працівників), по 22.04.2021 року, тобто по день звільнення позивача, існувала можливість для переведення позивача на іншу роботу, а тому її звільнення на підставі п.1 ч.І ст.40 КЗпП України є протиправним (незаконним). Позивач стверджує, що у період від попередження її про можливе наступне вивільнення та дня прийняття розпорядження про звільнення позивачки у апараті Херсонської обласної ради були наявні вакантні посади головних спеціалістів, які позивачці не запропоновані. Також вважає, що відповідачем порушене її переважне право на залишення на роботі як вдови інваліда війни.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що рішенням II сесії Херсонської обласної ради VIII скликання від 17 грудня 2020 року № 18 «Про оптимізацію та вдосконалення роботи виконавчого апарату Херсонської обласної ради» затверджена структура та загальна чисельність виконавчого апарату Херсонської обласної ради, та розпорядженням Херсонської обласної ради від 24 грудня 2020 року № 242 введено в дію структуру і штатний розпис виконавчого апарату обласної ради, та скорочено Відділ аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради, головним спеціалістом в якому працювала позивач. У зв`язку із цим позивач 28.12.2020р. була попереджена про наступне вивільнення на підставі ст.49-2 КЗпПУ. Позивачці двічі пропонували переведення на рівнозначну вакантну посаду, від якої вона відмовилась. Стверджує, що є хибним посилання позивача на наявність вільних вакансій, оскільки кваліфікація та продуктивність праці позивача при виконанні функцій не віднесених до функцій ревізора та аудитора або бухгалтера, які виконувала позивач за 44 роки стажу роботи. Вказане не свідчить про її переважне право залишення на роботі. Впродовж трудової кар`єри позивач працювала на посаді бухгалтера, начальника фінансового відділу, податковим ревізором, податковим інспектором, начальником відділу перевірок відшкодування податку та аудиту ДПІ, податковим ревізором-інспектором, головним спеціалістом відділу контролю, головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку та бюджету, головним спеціалістом відділу аналізу регіональних програм та бюджету. Вказане свідчить про великий стаж роботи саме на контрольних, аудиторських та бухгалтерських посадах, які на момент звільнення позивача не були вільними, бухгалтерські посади не були вакантними, а ревізійні та контрольні посади було ліквідовано. Нова структура виконавчого апарату Херсонської обласної ради орієнтована на організацію діяльності ради та роботу з депутатами, й не містить посад, на яких необхідні були навички та освіта позивача, що свідчить про дотримання Херсонської обласною радою вимог чинною законодавства України.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Розпорядженням голови Херсонської обласної ради від 25.09.2017р. № 307-о/с ОСОБА_1 переведена на посаду головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради.

Рішенням II сесії Херсонської обласної ради VIII скликання від 17 грудня 2020 року № 18 «Про оптимізацію та вдосконалення роботи виконавчого апарату Херсонської обласної ради» затверджена структура та загальна чисельність виконавчого апарату Херсонської обласної ради (а.с. 16 18).

Розпорядженням Херсонської обласної ради від 24 грудня 2020 року № 242 введено в дію структуру і штатний розпис виконавчого апарату обласної ради (а.с. 47).

У зв`язку із затвердженням нової структури скорочено Відділ аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради, головним спеціалістом в якому працювала позивач.

Листом від 28.12.2020р. № 01-37-531-759/18 позивач 28.12.2020р. була попереджена про наступне вивільнення на підставі ст. 49-2 КЗпПУ (а.с. 57).

Листами від 28.12.2020р. № 01-37-351-759/18 та від 22.03.2021р. № 01-37-351-759/18 позивачці була запропонована вакантна посада головного спеціаліста відділу організаційного забезпечення виконавчого апарату Херсонської обласної ради на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_4 , від яких позивач відмовилась, що підтверджується її власними підписами на цих документах (а.с. 59, 62).

Розпорядженням першого заступника голови - керівника виконавчого апарату Херсонської обласної ради від 22.03.2021 року № 96-06 «Про звільнення ОСОБА_3 » позивачку з 22.04.2021 року звільнено з посади головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради - на підставі п.1 ч.І ст.40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці).

Не погодившись із таким звільненням, позивач звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Позивач є посадовою особою місцевого самоврядування, що не заперечується сторонами.

Правовідносини з приводу проходження служби в органах місцевого самоврядування врегульовані Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР), Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі Закон № 2493-III).

Відповідно до ст.7 Закону України № 2493-III правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відтак, оскільки питання звільнення посадових осіб місцевого самоврядування у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці не врегульоване спеціальним законодавством з питань місцевого самоврядування, дані правовідносини регулюються нормами КЗпПУ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 42 КЗпПУ при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпПУ про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Судом встановлено, що спір стосується звільнення позивачки у зв`язку із неможливістю запропонувати їй інші вакантні посади, наявні у роботодавця.

Позивач стверджує, що від часу її попередження про наступне вивільнення до часу звільнення у виконавчому апараті ради були наявні посади, які вона могла обіймати з урахуванням її кваліфікації та досвіду.

Відповідач заперечує, стверджуючи, що відповідно до кваліфікації та досвіду позивача була наявна лише одна вакантна посада, які позивачці двічі пропонували та від якої вона відмовилась.

Для з`ясування цих обставин суд ухвалою від 23.06.2021р. зобов`язав Херсонську обласну раду надати суду наступні докази:

- інформацію про наявність вакантних посад у виконавчому апараті Херсонської обласної ради за період із попередження позивача до її звільнення із обов`язковим зазначенням дати заповнення посади і прізвища особи, яка її зайняла (призначена/переведена);

- належним чином завірені копії посадової інструкції ОСОБА_1 та посадові інструкцій за вакантними посадами у виконавчому апараті Херсонської обласної ради за період із попередження позивача до її звільнення;

- інформацію про проведення процедури надання переважного права позивачу на заміщення вакантних посад у виконавчому апараті Херсонської обласної ради (за умови проведення такої процедури).

На виконання ухвали суду відповідачем надана копія посадової інструкції за посадою, яку обіймала позивач до звільнення, яка підписана позивачкою 26.09.2017р. та витребувану судом інформацію у табличній формі (ст.. 122 129).

Із наданої інформації та пояснень представника відповідача у судовому засіданні судом встановлено, що у 2021 році до звільнення позивачки із посади у виконавчому апараті Херсонської обласної ради були наявні наступні вакантні посади:

- головний спеціаліст відділу організаційного забезпечення (на період декретної відпустки ОСОБА_5 до 28.01.2021р.) дана посада була запропонована позивачці, від якої вона відмовилась у зв`язку із тим, що вона є тимчасовою:

- 4 вакансії головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності керівництва, контролю та документообігу, із яких на дві були переведені ОСОБА_6 із посади радника 06.01.2021р. та ОСОБА_7 із посади радника 15.02.2021р., а дві вакансії залишись незаповненими навіть після звільнення позивачки;

- головний спеціаліст відділу роботи з персоналом, дана посада залишилась вакантною і після звільнення позивачки;

- 3 посади головного спеціаліста відділу з питань діяльності комунальних підприємств та установ, які посіли шляхом переведення 17.02.2021р. ОСОБА_8 із посади радника, ОСОБА_9 23.02.2021р. із посади головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм (на період декретної відпустки ОСОБА_10 до 04.12.2023р.) та ОСОБА_11 23.02.2021р. із посади головного спеціаліста відділу аналізу доходів місцевих бюджетів управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм (на період декретної відпустки ОСОБА_12 до 28.02.2023р.).

Із наведеного слідує, що у період від попередження позивача до її звільнення в апараті Херсонської обласної ради були наявні 3 посади тимчасові на період декретної відпустки та 6 вакантних посад:

4 вакансії головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності керівництва, контролю та документообігу;

1 посада головного спеціаліста відділу роботи з персоналом;

1 посада головного спеціаліста відділу з питань діяльності комунальних підприємств та установ.

Суд відмічає, що із цих вакансій три залишились незаповненими навіть після звільнення позивачки.

Відповідач підтвердив, що жодна із цих вакансій не пропонувалась позивачці, крім посади головного спеціаліста відділу організаційного забезпечення (на період декретної відпустки ОСОБА_5 до 28.01.2021р.), що на думку суду, є протиправним.

Пояснюючи таку ситуацію представник відповідача зазначив, що призначення особи на посаду є виключною компетенцією голови ради та позивач як спеціаліст не володіє необхідними знаннями та навичками для зайняття даних посад.

Суд не погоджується із відповідачем, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Для з`ясування питання кваліфікаційних та освітніх вимог до кандидатів на вакантні посади, суд витребував у відповідача посадові інструкції до цих посад.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що ні посадових інструкцій до вакантних посад, ні положень про відділи, у яких ці вакансії наявні в Херсонській обласній раді немає.

Враховуючи наведене, суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що позивачка не може обіймати ці посади, оскільки він не навів жодних вимог до кандидатів на ці посади, яким позивач не відповідає.

Більш того такі вимоги та критерії взагалі відсутні, а враховуючи специфіку відділу забезпечення діяльності керівництва, контролю та документообігу, де були наявні 4 вакансії будь-яких спеціальних знань, як то юридична, землевпорядна чи інша специфічна освіта такі посади не потребують.

Також відповідач не надав суду жодних доказів проведення процедури надання переважного права на залишення на роботі щодо позивачки.

Як встановлено судом після затвердження у грудні 2020р. нової структури та загальної чисельності виконавчого апарату Херсонської обласної ради було ліквідоване управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм, яке включало в себе відділ аналізу регіональних програм та відділ аналізу доходів місцевого бюджету із загальною кількістю посад 8 одиниць, із них 5 головних спеціалістів та ліквідоване управління розвитку об`єктів спільної власності територіальних громад області із загальною кількістю посад 18 одиниць, із них 12 головних спеціалістів.

Разом із тим загальна кількість посад виконавчого апарату Херсонської обласної ради зменшилась лише на дві одиниці, решта посад були додані до інших відділів.

Як встановлено судом на 3 вакантні посади головного спеціаліста відділу з питань діяльності комунальних підприємств та установ були переведені:

- 17.02.2021р. ОСОБА_8 із посади радника,

- ОСОБА_9 23.02.2021р. із посади головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм (на період декретної відпустки ОСОБА_10 до 04.12.2023р.);

- ОСОБА_11 23.02.2021р. із посади головного спеціаліста відділу аналізу доходів місцевих бюджетів управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм (на період декретної відпустки ОСОБА_12 до 28.02.2023р.).

Дані посади також не пропонувались позивачці, хоча дві посади зайняли головні спеціалісти, які працювали із позивачкою в одному управлінні.

Відповідач не надав суду жодного пояснення чому дані посади не були запропоновані позивачці, та чому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 набули переважне право порівняно із позивачкою на працевлаштування у відділі з питань діяльності комунальних підприємств та установ.

Суд вважає помилковим посилання позивача на заяву позивачки про скорочення терміну попередження та звільнення її за п.1.ч.1 ст. 40 КЗпПУ раніше встановленого строку (а.с. 63), оскільки дана заява не є заявою про звільнення за власним бажанням чи за згодою сторін, позивачка звільнена із займаної посади розпорядженням відповідача на підставі п.1.ч.1 ст. 40 КЗпПУ, відтак при її звільненні мають бути дотримані усі гарантії, передбачені нормами КЗпПУ при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів у судовому засіданні належними та допустимими доказами правомірність спірного рішення та свої дій під час процедури звільнення позивачки. Відсутність посадових інструкцій за посадами та положень про відділи виконавчого апарату Херсонської обласної ради унеможливили доведення відповідачем правомірності своєї позиції.

Відтак суд встановив порушення права позивачки на пропонування їй наявних вакантних посад, відповідно до її кваліфікації та досвіду роботи, у зв`язку із чим задовольняє позов та скасовує Розпорядження Херсонської обласної ради від 22.03.2021 року №96-06 "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України.

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відтак суд поновлює позивачку на посаді, з якої вона була звільнена головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради з 23.04.2021 року, дня наступного за днем звільнення, оскільки день звільнення є останнім робочим днем

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідності до пункту 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Згідно із довідкою Херсонської обласної ради про заробітну плату ОСОБА_1 (а.с. 121) позивачу нарахована заробітна плата у січні 2021р. 18742,5 грн. за 19 відпрацьованих робочих днів.

Середньоденна заробітна плата складає 986,45 грн.(18742,5 : 19).

Час вимушеного прогулу складає 76 днів: березень 6, квітень 22, травень 18, червень 20, липень 10.

Відтак стягненню на користь позивачки підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 74970,2 грн. (76 днів х 986,45 середньоденна заробітна плата) з відрахуванням обов`язкових платежів.

У відповідності з п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради з 23.04.2021 року та в частині стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 18742,50 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Херсонської обласної ради від 22.03.2021 року №96-06 "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Поновити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради з 23.04.2021 року.

Стягнути з Херсонської обласної ради (, 73003, м.Херсон, пл.Свободи,1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.04.2021 року по 14.07.2021 року у сумі 74970 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) грн 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді головного спеціаліста відділу аналізу регіональних програм управління з питань аналізу бюджету та регіональних програм виконавчого апарату Херсонської обласної ради з 23.04.2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Херсонської обласної ради (, 73003, м.Херсон, пл.Свободи,1) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 18742 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 липня 2021 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. 106030000