Справа № 127/28673/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28673/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бойко В.М.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

14 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача - Федчук С.М.

представника відповідача - Римського М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Цибко Віталія Васильовича № 1663-ДК/0637По/08/01/-20 від 20 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Став Гамалія», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Також позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач відзначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Так, зокрема апелянт акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки факту складання протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та дотримання відповідачем всіх процесуальних питань при винесенні оскаржуваного в межах даної справи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На переконання апелянта, відповідачем надано достатній обсяг належних доказів, які засвідчують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-3 КУпАП, безпосередньо керівником ТОВ «Став «Гамалія».

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та за обставин викладених в ній просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.08.2020 року № 1483-ДК Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності (зі змінами внесеними наказами від 03.09.2020 року № 1556-ДК, від 08.09.2020 року №1588-ДК та від 21.09.2020 року № 1663-ДК) старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ОСОБА_2 здійснено перевірку стосовно 37 земельних ділянок на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області.

У ході перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 02.10.2020 року №1663-ДК/1207/АП/09/01-20, відповідно до якого встановлено, що на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0109 на площі 0,8990 га, :02:000:0110 на площі 1,1032 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0111 на площі 0,9431 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0113 на площі 1,7063 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0114 на площі 2,0 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0115 на площі 0,1189 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0116 на площі 0,5973 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:3025 на площі 0,4636 га; на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3024 на площі 0,5112 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0128 на площі 2,0 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0127 на площі 1,8043 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0126 на площі 1,2252 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0125 на площі 1,0222 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0124 на площі 1,3395 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0123 на площі 1,4111га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0132 на площі 0,2632 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0133 на площі 0,3313, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0137 на площі 0,3890, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0138 на площі 0,9518 га, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0108 на площі 0,6815 га здійснено зняття та перенесення ґрунтового покриву.

При цьому, перевіркою встановлено, що роботи щодо зняття та перенесення грунтового покриву на вищевказаних земельних ділянках, загальною площею 19,7617 га проведені керівником ТОВ "Став Гамалія" ОСОБА_1 за відсутністю спеціального дозволу на зняття та перенесення грунтового покриву (родючого шару грунту) земельних ділянок, що є порушенням вимог ст. 168 Земельного кодексу України.

За результатами вказаної перевірки, 12.11.2020 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Цибко В.В. складено Протокол про адміністративне правопорушення № 1663-ДК/0636П/07/01/-20, відповідно до якого дії керівника ТОВ Став Гамалія ОСОБА_3 кваліфіковано як невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару.

В подальшому, постановою про накладення адміністративного стягнення №1663-ДК/0637По/08/01/-20 від 20.11.2020 року керівника ТОВ Став Гамалія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про допущення відповідачем порушень прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

До того ж, суд першої інстанції відзначив про доведеність позивачем тих обставин, на які він посилався в обґрунтування заявленого позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку доводам апелянта, виходить з наступного.

Як встановлено в ході розгляду справи та не було спростовано відповідачем, ТОВ Став Гамалія є власником лише 5 земельних ділянок, зокрема: з кадастровими номерами :02:000:0124, :02:000:0123; :02:000:0133, :02:000:0137 та :02:000:0138.

При цьому, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0133, :02:000:0137 перебувають в користуванні інших юридичних осіб, а саме ТОВ Колорит Агро на підставі договору оренди, укладеного з ТОВ «Став Гамалія», з 24.10.2019 року.

Також, ТОВ Став Гамалія є орендарем 4 земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0109, :02:000:0110, :02:000:0111, :02:000:0113.

Власниками решти 11 земельних ділянок є інші фізичні особи.

Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Будь-які докази, які б свідчили про використання вказаних земельних ділянок ТОВ «Став Гамалія» в матеріалах справи відсутні, а також не надані відповідачем ні суду першої інстанції, ні в підтвердження доводів апеляційної скарги.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем в суді першої інстанції.

Будь-яких належних обгрунтувань підставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення земельного законодавства у відношенні всіх перелічених земельних ділянок не надано також і суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до вимог статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34) чи обтяжують (ст. 35) відповідальність, з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

В даному ж випадку, судова колегія зауважує, що посадовою особою ГУ Держеокадастру у Вінницькій області, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясовано, чи було вчинене адміністративне правопорушення саме позивачем, як керівником підприємства ТОВ СТАВ Гамалія та чи являється він власником усіх вищевказаних земельних ділянок. Задля встановлення всіх обставин, не було відібрано відповідних пояснень у осіб, які володіють інформацією щодо обставин справи, не досліджено факт наявності родючого шару грунту та пов`язаність причин відсутності родючого шару грунту з умисною поведінкою позивача.

Так, відносно земельних ділянок, які належать ТОВ «Став Гамалія» на праві користування відповідно до укладених договорів оренди, а саме земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0109, :02:000:0110, :02:000:0111, :02:000:0113, судом прийнято до уваги доводи представника позивача, що відповідно до п. 2.8 укладених договорів оренди земельних ділянок, останні мають недоліки, а саме значні пошкодження верхнього родючого шару землі, що може перешкоджати ефективному використанню за цільовим призначенням. Дана обставина підтверджена експертним висновком з якого вбачається, що земельні ділянки забрудненні промисловими відходами та продуктами життєдіяльності людей.

Крім того, відповідачем не спростовано доводи позивача про наявність довідки Вінницької філії ДУ "Держгрунтохорона" № 158-02/02-37 від 02.07.2018 року зі змісту якої вбачається, що за результатами грунтового обстеження земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0109, :02:000:0110, :02:000:0111, :02:000:0113 встановлено, що грунтовий покрив даних земельних ділянок представлений дерново-підзолистими та дерново-слаборозвиненими глинисто-піщаними грунтами. Дані грунти є безструктурними по всьому профілю та з низьким вмістом елементів живлення.

За висновком вказаного обстеження відзначено, що дані грунти за їх типом та аргохімічними показниками є непридатними для ведення сількогосподарського виробництва і потребують рекультативних робіт, або введення їх під залуження та заліснення.

Також, жодних пояснень відповідачем не надано і стосовно факту наявності паспортів полів на вказані земельні ділянки, які також підтверджують факт відсутності на них родючого шару грунту.

Стосовно доводів апелянта про здійснення обміру площі земельних ділянок, які використовуються ТОВ «Став Гамалія» нібито з порушенням вимог земельного законодавства, здійсненого маркшейдером ТОВ «Геотехпропроект» ОСОБА_4 спеціальними приладами, на підтвердження чого надано відповідну маркшейдерську зйомку видобутку піску родовищ Турбівське 1 від 01.09.2020 року, і яка на переконання апелянта, є належним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то судова колегія відзначає наступне.

Матеріалами справи засвідчується, що фактично перевірка дотримання вимог земельного законодавства відносно ТОВ «Став Гамалія» була проведена 02.10.2020 року із залученням маркшейдера ТОВ «Геотехпропроект» ОСОБА_4 , а сама маркшейдерська зйомка проведена поза межами вказаної перевірки 01.09.2020, за обставин, які не є предметом розгляду даної справи.

До того ж, судом встановлено, що залучення кваліфікованого інженера землевпорядника для проведення обмірів площі земельних ділянок, на яких виявлені порушення вимог земельного законодавства, відбулось на підставі доповідної записки старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Цибка В. від 07.09.2020 року на ім`я начальника ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Отже, вказане свідчить про те, що маркшейдер ТОВ «Геотехпромпроект» ОСОБА_4 був залучений до перевірки вже після 01.09.2020 року - дати проведення маркшейдерської зйомки, яка, на переконання судової колегії, обгрунтовано та правомірно визнана судом першої інстанції неналежним доказом в підтвердження доводів відповідача.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували площу земельних ділянок, на яких виявлено зняття та перенесення грунтового покриву, матеріали справи не містять, а апелянтом не надано.

Стосовно доводів апеляційної скарги про згоду позивача з фактом вчинення ним адміністративного правопорушення шляхом проставлення власного підпису на протоколі про адміністративне правопорушення №1663-ДК/0636П/07/01/-20, то судова колегія відзначає наступне.

В ході розгляду справи позивачем не заперечувався факт підписання ним 12.11.2020 року протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, сам факт підпису протоколу не може свідчити про визнання позивачем своєї вини, оскільки останнім було відзначено при підписанні, що пояснення стосовно обставин викладених в протоколі ним буде надано додатково.

В зв`язку з отриманою 20.11.2020 року травмою та перебуванням на стаціонарному лікуванні з приводу закритого зламкового перелому правої малої гомілкової кістки, що засвідчується випискою КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» №12131 від 14.12.2020 року, позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього та відповідно надати пояснення з приводу інкримінованого йому правопорушення.

Вказані обставини не були враховані відповідачем.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку, наявність вказаних обставин для розгляду справи за відсутності позивача відповідачем не доведено.

Суд апеляційної інстанції відхиляє також доводи апелянта про необхідність врахування при розгляді даної справи обставин, встановлених в межах розгляду справи №127/28675/20, оскільки предметом розгляду останньої був факт порушення позивачем приписів п. "а" ч. 1 ст. 91 та п. "а" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, а саме нецільове використання земельних ділянок, що жодного відношення до несанкціонованого зняття родючого шару грунту саме позивачем - ОСОБА_1 не має.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідачем не було достеменно встановлено ким і коли здійснено зняття і перенесення грунтового покриву, позаяк ні в акті перевірки, ні в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено коли саме останнє мало місце, як і не доведено вини конкретної особи - позивача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окремо колегія суддів звертає увагу на строки складення протоколу про адміністративне порушення, що суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки протокол складено 12.11.2021 року, тоді як перевірку проведено 02.10.2021 року.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, судова колегія враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В аспекті оцінки аргументів сторін в апеляційному провадженні суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії (RuizTorija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.