Справа № 953/13439/20
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
(додаткове)
30 червня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Єфіменко Н.В.
за участі секретаря Бойко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Романенка Олександра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
15 квітня 2021р. рішенням Київського районного суду м. Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Романенка О.А., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задоволено частково. Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2972857 від 13.08.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП - скасована, провадження у справі закрите; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у сумі 210 грн. 20 коп.
28.04.2021 до Київського районного суду м. Харкова суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідачів судових витрат з оплати правової допомоги адвоката ц розмірі 2 500 грн.
До судового засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не сповістили.
Згідно з ч.3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного:
Відповідно ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:
копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю № 3874 від 24.09.2009, договір про надання правової допомоги від 13.08.2020, акт про надання правової допомоги від 20.08.2020 та квитанції про оплату правової допомоги у сумі 3000 грн. (а.с.22-27).
Відповідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частинами 1, 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Визначаючи суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція ВП ВС викладена у справі №826/1216/16 від 27.06.2018).
Суд вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. є неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Так, зважаючи на розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, обсяг наданих адвокатських послуг, з урахуванням відсутності представництва інтересів позивача у судових засідань, а також часткового задоволення позовних вимог, - з відповідача Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500 грн.
Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Романенка Олександра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ 4010864, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн.
У задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня складення його повного тексту.
Суддя -