Справа № 620/3006/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

12 липня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/3006/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кутукова С.О.,

та представника відповідача Поліської К.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі ГУНП в Чернігівській області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 10.03.2021 № 375 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності щодо позивача (0096921);

визнати протиправним та скасувати наказ від 10.03.2021 № 67 о/с в частині звільнення старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 (0097560) зі служби в поліції;

поновити позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) з 11.03.2021 на службі в поліції у спеціальному званні полковник поліції (правильний 00969921) та на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.03.2021 по день прийняття судом рішення у справі, орієнтовний розмір якого на день подання позову становить 9664,65 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що накладення на останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є незаконним і безпідставним, а накази ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 та від 10.03.2021 № 67 о/с в частині ОСОБА_1 необґрунтованими та протиправними, що грунтуються на штучно створених умовах і обставинах події, формально проведеному службовому розслідуванні та передчасно складеному за його результатами висновку від 10.03.2021. Позивач категорично заперечує вчинення будь-яких неетичних дій, використання у своїй лексиці форм лайки.

Ухвалою судді від 31.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В межах встановленого судом строку відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що дисциплінарною комісією ГУНП в Чернігівській області в рамках службового розслідування встановлено, що полковник поліції ОСОБА_1 під час перебування на посаді начальника Куликівського відділення поліції у порушення вимог п. 3 Розділу IV та п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи на лікарняному за місцем мешкання у м. Чернігові, 13.03.2021 виїхав до смт. Куликівка у власних справах, де в подальшому під час відпочинку у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вживаючи спиртні напої, вчинив словесну сварку з ОСОБА_2 та виражався на його адресу нецензурною лайкою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та вчинив дії, які дискредитують звання поліцейського, що за своєю суттю полягає у підриві довіри та авторитету Національної поліції України у очах громадськості, що в розумінні ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є дисциплінарним проступком та є несумісним із подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Як наслідок оскаржувані накази є правомірними та такими, що скасуванню не підлягають.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій останній зазначає аналогічні обставини викладені в позові.

Відповідачем подано заперечення, в яких вказує, що наразі з документів (доказів) доданих до позовної заяви та з відповіді на відзив, належних та вагомих аргументів, які б давали підстави стверджувати про помилковість висновків службового розслідування не вбачається.

Протокольною ухвалою суду від 17.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов має бути задоволений з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач проходив службу у Національній поліції на посаді начальника Куликівського відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції.

Згідно витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 01.03.2021 № 57 о/с (по особовому складу) полковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, звільнивши його з посади начальника Куликівського відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління національної поліції, з 04.03.2021 (а.с.144).

Як слідує з матеріалів справи, 03.03.2021 від служби « 102» надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянин ОСОБА_1 , начальник Куликівського ВП, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, наніс йому тілесні ушкодження.

Вказана подія була зареєстрована до CO ІТС ІПНП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області за № 13104 від 03.03.2021.

В рамках реагування на вказане повідомлення, на місце події прибув наряд у складі поліцейських РПП СПД № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

За фактом події 04 березня 2021 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Ігоря Панченка від 04.03.2021 № 2202-р (а.с.68), на підставі якого наказом ГУНП в Чернігівській області від 04 березня 2021 року № 421 призначено службове розслідування.

Окрім повідомлення про конфліктну ситуацію на лінію « 102», 04.03.2021 громадянин ОСОБА_2 , 1982 року народження, звернувся з письмовою заявою до Чернігівського управління ДВБ НП України щодо притягнення до кримінальної відповідальності працівника поліції ОСОБА_1 , який 03.03.2021 близько 21:55 у смт. Куликівка в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин нижньої щелепи зліва.

В ході проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією було складено висновок службового розслідування за фактом події, що мала місце 03.03.2021 за участю поліцейських Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 (а.с. 61-67), у якому зазначено, що 04 березня 2021 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 від 04.03.2021 № 2202-р за фактом події, що мала місце 03 березня 2021 року за участю старшого оперуповноваженого ВКП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Олександра Крука та інспектора сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 . Зокрема в зазначеному рапорті начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 вказано, що 04.03.2021 до ВІОС УКЗ ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація щодо можливих протиправних дій з боку старшого оперуповноваженого ВКП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 відносно мешканця смт. Куликівка громадянина ОСОБА_2 1982 року народження, а саме заподіяння останньому тілесних ушкоджень під час спільного відпочинку в кафе. У ході проведення моніторингу ІТС ІПНП «ЦУНАМІ» встановлене 03.03.2021 о 22:32 зі служби « 102» надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянин ОСОБА_1 , начальник Куликівського ВП, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, наніс йому тілесні ушкодження. Під час реагування на вказане повідомлення поліцейськими РПП СПД № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігів області на ім`я начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_5 , поліцейським РПП СПД № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Голляком В.А. у громадянина ОСОБА_2 було відібрано письмову заяву з проханням провести перевірку та притягнути до відповідальності громадянина ОСОБА_1 , який 03.03.2021 близько 21.00 години у приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться у АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс йому тілесні ушкодження. У подальшому також встановлено, що 04.03.2021 громадянин ОСОБА_2 , 1982 року народження, звернувся з письмовою заявою до Чернігівського управління ДВБ НП України щодо притягнення до кримінальної відповідальності працівника поліції ОСОБА_1 , який 03.03.2021 близько 21:55 у смт. Куликівка в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин нижньої щелепи зліва. Згідно з фотокопією виписки з книги амбулаторного хворого КНП «Куликівська ЦРЛ», наданої поліцейськими Чернігівського управління ДВБ НП України вказано, що 04.03.2021 о 00.25 до вказаного медичного закладу звернувся громадянин ОСОБА_2 , 1982 року народження за результатами огляду якого останньому було встановлено діагноз: «забій м`яких тканин нижньої щелепи зліва». Обставини: зі слів хворого 03.03.2021 близько 21.50 був побитий. 09.03.2021 до ГУНП в Чернігівській області з Чернігівського управління ДВБ НП України супровідним листом за вих. № Г-10о/п/42-24/01-2021 від

05.03.2021, надійшло подання щодо можливих протиправних дій поліцейським

Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області та проведення з даного приводу службового розслідування. Крім цього, як

додаток, Чернігівським управлінням ДВБ у розпорядження ГУНП області було надано матеріали перевірки за зверненням громадянина ОСОБА_2 від 04.03.2021 на ім`я керівника Чернігівського управління ДВБ та зареєстровані до ЄО ЧУ ДВБ

НПУ за № 21, в яких містяться письмові заяви, пояснення громадянина ОСОБА_2 , також пояснення осіб, які були присутні під час можливих протиправних дій полковника поліції ОСОБА_1 .

На підставі наведеного дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що полковником поліції ОСОБА_1 було допущено грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст.1, ч. 2 ст.11, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги поліцейського, а також вимог п.3 Розділу ІV та п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що дискредитує звання поліцейського та за своєю суттю полягає у підриві довіри та авторитету Національної поліції України в очах громадськості, у зв`язку з чим ОСОБА_1 уважали за можливе притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 1 наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 №375 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби (а.с.57).

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 №67 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 11.03.2021 за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (а.с.59).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 12.07.2021 № 1014 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області», з метою усунення технічної описки внесено зміни до абзацу першого констатуючої частини наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області», виклавши його у наступній редакції: « 04 березня 2021 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 за фактом події, що мала місце 03 березня 2021 року за участю поліцейського Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_6 та інспектора сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ». Внести зміни до абзацу третього констатуючої частини наказу ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області», виклавши його у наступній редакції: «Проведеним службовим розслідуванням встановлено факти грубого порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 18 Закону України Про Національну поліцію, ст.1, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України старшим оперуповноваженим ВКП Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковником поліції ОСОБА_7 , під час перебування у посаді начальника Куликівського відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області у частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що дискредитує звання поліцейського та за своєю суттю полягає у підриві довіри та авторитету Національної поліції України в очах громадськості». У решті наказ ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Чернігівській області» залишено без змін (а.с.146).

Вважаючи накази від 10.03.2021 № 375 та № 67 о/с протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII Про національну поліцію (далі - Закон № 580).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580 визначено обов`язки поліцейських.

Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону № 580).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Відповідно до частин першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту установлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807.

Відповідно до Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що на підставі матеріалів службового розслідування, проведеного за фактом події, що мала місце 03.03.2021 за участю поліцейських Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області (а.с.61-67), дисциплінарна комісія прийшла до висновку про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, недотримання вимог ст.1, ч. 2 ст.11, ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги поліцейського, а також вимог п.3 Розділу ІV та п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зазначені обставини стали підставою для звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Однак, із вказаною позицією суд не погоджується, враховуючи такі обставини.

Щодо посилання відповідача на вживання позивачем спиртних напоїв, нанесення останнім тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_2 та вираження нецензурною лайкою, суд зазначає таке.

Згідно заяви ОСОБА_2 , адресованої начальнику РУП ГУНП в Чернігівській області від 09.03.2021 останній просить перевірку за його заявою від 03.03.2021 щодо непорозуміння з громадянином ОСОБА_1 , яке сталося 03.03.2021 в приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Куликівка) припинити. Вважає інцидент повністю вичерпаним. Будь-яких претензій до ОСОБА_1 він не має та не бажає його притягнення до відповідальності, оскільки дійсно сталося прикре непорозуміння. Також ОСОБА_2 додає, що не бачив, щоб ОСОБА_1 того вечора вживав алкогольні напої (а.с.23).

Також, 09.03.2021 ОСОБА_2 звернувся з заявою до начальника Чернігівського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, в якій просить припинити розгляд його заяв, поданих 04.03.2021, зокрема, стосовно робітника поліції ОСОБА_1 , також припинити щодо останнього перевірки та провадження за заявами ОСОБА_2 . Жодних претензій майнового або морального характеру не має, непорозуміння, що сталося між ними 03.03.2021 в селищі Куликівка повністю вичерпане. Вказує, що він не бачив, щоб ОСОБА_1 того вечора вживав алкогольні напої (а.с.24).

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_8 (а.с.132-133), будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, відмовився від попередніх пояснень, наданих 04.03.2021 та 05.03.2021 та зазначив, що, дійсно він разом з ОСОБА_1 03.03.2021 перебували в смт. Куликівка, де в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в яке прибули разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відбулася розмова ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на підвищених тонах, чув що розмова була про дизельне пальне. Будь-якої бійки свідок ОСОБА_8 між позивачем та ОСОБА_2 не бачив, також не бачив, щоб позивач чіплявся до ОСОБА_2 чи нецензурно виражався щодо нього. На запитання представника позивача свідок ОСОБА_8 зазначив, що особисто з ОСОБА_2 не знайомий, лише один раз купував у нього дизельне пальне. На запитання представника відповідача свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_1 пропонували випити горілки, однак він відмовився, зазначивши, що перебуває на лікарняному, тільки перехворів.

Відмовляючись від раніше наданих пояснень свідок ОСОБА_8 зазначив, що даючи пояснення він був дуже схвильований, оскільки в той день перебував у лікарні на медичних процедурах, коли в кабінет зайшли співробітники внутрішньої безпеки та відвели його в інший кабінет для забору аналізів. Працівники внутрішньої безпеки допитували його на протязі двох годин, в зв`язку з чим у нього підвищився тиск та він був змушений звернутися за медичною допомогою. На запитання представника відповідача «Чому він в подальшому не відкликав раніше надані пояснення» свідок ОСОБА_8 відповів, що він навіть їх не читав, коли підписував.

У свою чергу, допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_10 (а.с.147-148), будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень підтвердив, що 03.03.2021 до нього додому приїхали знайомі ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8 з метою купівлі меду. Потім всі разом поїхали до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке знаходиться в смт. Куликівка, куди також під`їхав ОСОБА_2 з дружиною та сином, які привезли з собою пляшку горілки. Сім`я ОСОБА_11 була знайомою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . З позивачем та ОСОБА_8 знайомство ОСОБА_2 відбулося в цей день. Вони всі разом відпочивали, спілкувалися. Розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не чув, оскільки сидів спиною до них та спілкувався з дружиною ОСОБА_2 . В подальшому, коли чоловіки спілкувалися на підвищених тонах він звернув на них увагу, але будь-якої бійки між ними свідок не бачив. Також вказав, що спиртні напої ОСОБА_1 не вживав.

Свідок ОСОБА_9 (а.с.149-150), будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, підтвердив, що 03.03.2021 до його брата ОСОБА_10 додому приїхали знайомі ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8 з метою купівлі меду. Потім всі разом поїхали до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке знаходиться в смт. Куликівка, куди також під`їхав ОСОБА_2 з дружиною та сином, які привезли з собою пляшку горілки. Сім`я ОСОБА_11 була знайомою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . З позивачем та ОСОБА_8 знайомство ОСОБА_2 відбулося в цей день. Вони всі разом відпочивали, спілкувалися. Розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не чув, оскільки в цей час був в іншому кінці залу разом з дитиною ОСОБА_2 , якого навчав грі в більярд. Будь-якої бійки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не бачив. Також вказав, що спиртні напої ОСОБА_1 не вживав.

Суд зазначає, що пояснення, які надавалися 04.03.2021 ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд оцінює критично, оскільки останні надані без попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення (а.с.71-76).

Також, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_8 надані 05.03.2021 співробітникам внутрішньої безпеки, оскільки останні також надані без попередження про кримінальну відповідальність за завідомо не правдиві свідчення (а.с.77-78).

Крім того, суд зазначає, що усі допитані свідки зазначили, що не чули розмови між позивачем та ОСОБА_2 , що свідчить про не встановлення вживання з боку ОСОБА_1 нецензурної лайки на адресу ОСОБА_2 .

Також суд вважає за необхідне зазначити, що усі допитані в судовому засіданні свідки на запитання представника відповідача «Чи обливав ОСОБА_1 пивом ОСОБА_2 » зазначили, що вказаних дій позивач не здійснював.

Враховуючи наведене, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази та покази свідків, суд дійшов висновку, що службове розслідування за фактом події, що мала місце 03.03.2021 за участю поліцейських Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проведене не повністю, без з`ясування всіх обставин, що свідчить про не встановлення істини даної події.

У свою чергу, стаття 173 КУпАП передбачає вчинення особою такого адміністративного правопорушення як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд звертає увагу, що відповідно до теорії права, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, тощо. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю.

Однак, з наданих суду доказів та показів свідків не слідує вчинення ОСОБА_1 03.03.2021 саме дрібного хуліганства.

Отже, доводи ГУНП в Чернігівській області про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, є безпідставними та не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Суд враховує, що позивач приймав участь у захисті конституційного ладу, територіальної цілісності та державного суверенітету, у зв`язку із чим йому надано статус учасника бойових дій та має державну нагороду відзнаку Президента України «За участь в антитерористичній операції» (а.с.18-19).

Пунктом 4 Розділу V Порядку встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Тобто, для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. При цьому, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків.

У свою чергу, матеріалами службового розслідування не підтверджується склад дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) ОСОБА_1 , які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби в поліції.

На переконання суду, наведене свідчить про необ`єктивність проведеного службового розслідування, неврахування ГУПН в Чернігівській області усіх обставин, що мали місце 03.03.2021, та, відповідно, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби в Національній поліції.

Враховуючи наведене, суд вважає, що спірні накази відповідача від 10.03.2021 №375 (у частині, що стосується ОСОБА_1 ) та від 10.03.2021 №67 о/с є протиправними та мають бути скасовані.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача зі служби в поліції, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині поновлення його на тій посаді та у тому органі, у якому він був протиправно звільнений, а саме: на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, з 11.03.2021.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ГУНП в Чернігівській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

Так, згідно із приписами частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантований частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Неправомірна бездіяльність щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу порушує право позивача на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати належні йому кошти із бюджету при відсутності з його боку порушення закону.

У свою чергу, розмір середнього заробітку працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку№100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 вищезазначеного Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відтак, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу обрахуванню підлягає сума заробітку за календарні дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Так, згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Чернігівській області від 15.03.2021 №491/124/21/01-2021 (а.с.25), середньоденне грошове забезпечення позивача з розрахунку календарних днів становить 644,31 грн.

Кількість календарних днів у період вимушеного прогулу позивача складає 124 дні. Відповідно, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 11.03.2021 по 12.07.2021 становить 79894,44 грн.

У свою чергу, пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду у частині поновлення позивача на посаді та виплати суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Так на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано суду: договір про надання правової допомоги та послуг адвоката від 04.03.2021; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги; квитанції про прийняту плату за надані послуги від 05.04.2021 на суму 2000,00 грн та від 06.04.2021 на суму 3500,00 грн; протокол узгодження договірної ціни від 05.04.2021 (а.с.40-42, 97-98).

Отже позивачем документально доведено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5500,00 грн.

Водночас відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката та не надано суду доказів на підтвердження не співмірності заявлених витрат.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У даній адміністративній справі судом задоволено позов повністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Чернігівській області.

Також позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн (а.с.7), суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Чернігівській області.

Керуючись статтями 168, 227-228, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.03.2021 № 375 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в частині ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ від 10.03.2021 № 67 о/с в частині звільнення старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.03.2021 на службі в поліції у спеціальному званні полковник поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.03.2021 по 12.07.2021 в розмірі 79894,44 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 РозділуПерехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (прос. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 14.07.2021.

Суддя О.М. Тихоненко