Справа № 640/22263/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Київ № 640/22263/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич"

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-

рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ш" №002763410 від 12.09.2019 року про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі чотириста одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 17 копійок.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в повному обсязі та вчасно здійснив перерахування коштів за користування землею, повідомляв про це контролюючий орган відповідними листами, а тому штрафи, що зазначені в податковому повідомленні-рішенні не можуть бути застосовані до ТОВ «Славутич».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи (письмове провадження) та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зокрема, контролюючий орган вказує, що згідно з АІС «Податковий блок» ТОВ «Славутич» порушено граничний термін сплати грошових зобов`язань та погашення суми податкового боргу.

Представником позивача подано пояснення на відзив на позовну заяву з додатковими доказами, у яких останній посилається на те, що акт камеральної перевірки від 16.08.2019 жодним чином не відображає суті порушення, про яке зазначає контролюючий орган, що є підставою для визнання податкового повідомлення-рішення №002763410 від 12.09.2019 року, складеного на підставі даного акту таким, що не відповідає вимогам законодавства, а відтак і таким, яке підлягає скасуванню.

При цьому, позивач також вказує на те, що ТОВ "Славутич" сплатив всі зобов`язання з орендної плати у встановлений строк, що підтверджується податковими деклараціями та наданими платіжними дорученнями та виписками за рахунками, у зв`язку із чим у ТОВ "Славутич" з 16.03.2017 року не могло виникнути податкового боргу зі сплати пені та штрафів, а відтак і допущення порушення вимог податкового законодавства, про які веде мову відповідач відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

За частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю ТОВ «Славутич», за наслідком якої складено акт камеральної перевірки від 16.08.2019 №7572/26-15-12-12-12 (далі - акт перевірки).

У висновках акту перевірки вказано, що за результатами перевірки встановлено, що ТОВ «Славутич» несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

З урахуванням висновків акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2019 №002763410, яким застосовано до ТОВ «Славутич» штраф у розмірі 20% у сумі 411 462,17 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п. 76.2 ст. 76 ПК України).

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що камеральна перевірка або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання здійснюється виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), а податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п. 270.1 ст. 270 ПК України).

Згідно із пунктом 285.1 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік та базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2 ст. 285 ПК України).

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (п. 286.3 статті 286 ПК України).

Пунктом 287.1 статті 287 ПК України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно із пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно статті 290 Податкового кодексу України плата за землю зараховуються до місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодекс України для плати за землю.

Судом встановлено, що ТОВ «Славутич» 20.11.2017 подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, яким визначено плату за землю за жовтень місяць 2017 року на рівні 339558,93 грн. та за листопад, грудень місяці 2017 року на рівні 178412,32 грн.

Також позивачем 16.02.2018 подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, яким визначено плату за землю за кожний місяць 2018 року на рівні 178412,32 грн.

Згідно акту перевірки та розрахунку штрафних санкцій порушення виникло на підставі податкового розрахунку земельного податку від 20.11.2017 № та від 20.02.2018 №.

Між тим, в матеріалах справи наявні копії платіжних доручень № 6 від 28.11.2017 про сплату податку за землю за жовтень 2017 у сумі 339558, 93 грн., № 11 від 29.01.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за грудень 2017 року, № 14 від 26.02.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за січень 2018 року, № 15 від 29.03.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за лютий 2018 року, № 17 від 27.04.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за березень 2018 року, № 18 від 29.05.2018 про сплату податку за землю за квітень 2018 у сумі 178412,32 грн., № 19 від 25.06.2018 року га суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за травень 2018 року, № 20 від 27.07.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за червень 2018 року, № 22 від 29.08.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за липень 2018 року, № 24 від 27.09.2018 про сплату податку за землю за серпень 2018 у сумі 178412,32 грн., № 25 від 26.10.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за вересень 2018 року, № 26 від 27.11.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за жовтень 2018 року, № 26 від 26.12.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за листопад 2018 року, №28 від 28.01.2019 про сплату орендної плати за землю за грудень 2018, №29 від 01.03.2019 про сплату податку за землю за січень 2019 у сумі 178412,32 грн., №30 від 28.03.2019 про сплату податку за землю за лютий 2019 у сумі 178412,32 грн., №32 від 27.05.2019 про сплату податку за землю за квітень 2019 у сумі 178412,32 грн., №33 від 26.06.2019 про сплату податку за землю за травень 2019 у сумі 178412,32 грн., № 2506 від 25.06.2021 про сплату податку за землю за травень 2021 у сумі 178412,32 грн., копії банківських виписок за рахунками ТОВ "Славутич" від 01.04.2021 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, за період з 01.01.2021 по 31.03.2021, копії листів від 01.04.2019 №21, від 30.05.2019 №01/05, від 27.06.2019 №2, від 05.03.32019 №2, від 06.02.2019 №2, № 29/1 від 29.11.2017 на ПД № 5 від 27.11.2017, № 27-12 від 27.12.2017 по ПД № 7 від 26.12.2017, № 30-01 від 30.01.2018 по ПД № 11 від 29.01.2018, № 28-02 від 28.02.2018 по ПД № 14 від 26.02.2018, № 30-03 від 30.03.2018 по ПД № 15 від 29.03.2018, № 2/18 від 27.04.2018 по ПД № 17 від 27.04.2018, № 30-05/18 від 30.05.2018 по ПД № 18 від 29.05.2018, № 27-01 від 27.06.2018 по ПД № 19 від 25.06.2018, № 30/07 від 30.07.2018 по ПД № 20 від 27.07.2018, № 28-9 від 28.09.2018 по ПД № 24 від 27.09.2018, № 2 від 01.11.2018 по ПД № 25 від 26.10.2018, № 01/05 від 30.05.2019 по ПД № 32 від 27.05.2019, № 2 від 27.06.2019 по ПД № 33 від 26.06.2019, № 21 від 01.04.2019 по ПД № 30 від 28.03.2019, № 2 від 16.02.2019 по ПД № 28 від 28.01.2019, № 2 від 05.03.2019 по ПД № 29 від 01.03.2019, якими ТОВ «Славутич» просить контролюючий орган зарахувати сплачені кошти за відповідними платіжними дорученнями.

В той же час, у відзиві на позовну заяву, як підставу правомірності прийнятого спірного рішення ГУ ДПС у м. Києві посилається на положення пункту 87.9 статті 87 ПК України, у відповідності до якого, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Разом із цим, у поданих до суду поясненнях на відзив на позовну заяву, позивач зазначив, що відповідно до витягів інформаційних даних електронного кабінету платника податків за 2014-2016 роки сукупний розмір податкового боргу (основне зобов`язання зі сплати орендної плати, штрафи, пеня) становив 2 547 815, 01 грн., в тому числі: 2 260 119, 50 грн. основного зобов`язання зі сплати боргу та 287 695, 51 грн. штрафних санкцій (штрафу, пені), однак 15.03.2017 року ТОВ "Славутич" сплатив суму податкового боргу в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою за рахунками, та в подальшому здійснював своєчасну оплату орендних платежів за землю у повному обсязі.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що станом на 15.03.2017 року у ТОВ "Славутич" була наявна сума сформованого податкового боргу у розмірі 2 547 815, 01 грн., яку товариство сплатило у повному обсязі 15.03.2017 року.Також, судом встановлено, що відповідно до виписок за рахунками від 01.04.2021 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, за період з 01.01.2021 по 31.03.2021, ТОВ "Славутич" здійснювалася помісячна сплата орендної плати за землю за договором оренди від 20.10.2005 р. за № 82-6-00322 із змінами та доповненнями, відповідно до поданих товариством податкових декларацій за 2017-2021 роки, що також підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями № 6 від 28.11.2017 про сплату податку за землю за жовтень 2017 у сумі 339558, 93 грн., № 11 від 29.01.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за грудень 2017 року, № 14 від 26.02.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за січень 2018 року, № 15 від 29.03.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за лютий 2018 року, № 17 від 27.04.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за березень 2018 року, № 18 від 29.05.2018 про сплату податку за землю за квітень 2018 у сумі 178412,32 грн., № 19 від 25.06.2018 року га суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за травень 2018 року, № 20 від 27.07.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за червень 2018 року, № 22 від 29.08.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за липень 2018 року, № 24 від 27.09.2018 про сплату податку за землю за серпень 2018 у сумі 178412,32 грн., № 25 від 26.10.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за вересень 2018 року, № 26 від 27.11.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за жовтень 2018 року, № 26 від 26.12.2018 року на суму 178 412, 32 грн. про сплату податку за землю за листопад 2018 року, №28 від 28.01.2019 про сплату орендної плати за землю за грудень 2018, №29 від 01.03.2019 про сплату податку за землю за січень 2019 у сумі 178412,32 грн., №30 від 28.03.2019 про сплату податку за землю за лютий 2019 у сумі 178412,32 грн., №32 від 27.05.2019 про сплату податку за землю за квітень 2019 у сумі 178412,32 грн., №33 від 26.06.2019 про сплату податку за землю за травень 2019 у сумі 178412,32 грн., № 2506 від 25.06.2021 про сплату податку за землю за травень 2021 у сумі 178412,32 грн., та листами ТОВ «Славутич» від 01.04.2019 №21, від 30.05.2019 №01/05, від 27.06.2019 №2, від 05.03.32019 №2, від 06.02.2019 №2, № 29/1 від 29.11.2017 на ПД № 5 від 27.11.2017, № 27-12 від 27.12.2017 по ПД № 7 від 26.12.2017, № 30-01 від 30.01.2018 по ПД № 11 від 29.01.2018, № 28-02 від 28.02.2018 по ПД № 14 від 26.02.2018, № 30-03 від 30.03.2018 по ПД № 15 від 29.03.2018, № 2/18 від 27.04.2018 по ПД № 17 від 27.04.2018, № 30-05/18 від 30.05.2018 по ПД № 18 від 29.05.2018, № 27-01 від 27.06.2018 по ПД № 19 від 25.06.2018, № 30/07 від 30.07.2018 по ПД № 20 від 27.07.2018, № 28-9 від 28.09.2018 по ПД № 24 від 27.09.2018, № 2 від 01.11.2018 по ПД № 25 від 26.10.2018, № 01/05 від 30.05.2019 по ПД № 32 від 27.05.2019, № 2 від 27.06.2019 по ПД № 33 від 26.06.2019, № 21 від 01.04.2019 по ПД № 30 від 28.03.2019, № 2 від 16.02.2019 по ПД № 28 від 28.01.2019, № 2 від 05.03.2019 по ПД № 29 від 01.03.2019 про зарахування сплачених коштів за відповідними платіжними дорученнями.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Славутич" самостійно, в повному обсязі здійснив погашення сформованого станом на 15.03.2017 боргу у повному обсязі, та відповідно до визначених податкових зобов`язань зі сплати орендної плати за землю, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату за поданими ним податковими деклараціями у період з 15.03.2017 року до моменту винесення контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №002763410 від 12.09.2019 року та розгляду вказаних спірних правовідносин судом за цим позовом, а отже у ТОВ "Славутич" за вказаний період не могло виникнути податкового боргу зі сплати податкових зобов`язань, у тому числі основного зобов`язання та штрафних санкцій, пені, відповідно до чого в податкового органу були відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій позивачу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог та посилаючись на наведену норму ПК України податковий орган у своєму відзиві на позовну заяву не надав будь-яких доказів існування у ТОВ "Славутич" податкового боргу, в тому числі за період після 15.03.2017 року до моменту проведення вказаної перевірки, та відповідно і наявності правових підстав для зарахування сплачених позивачем коштів за вищевказаними платіжними дорученнями в рахунок податкового боргу, що також не вбачається і зі змісту Акту камеральної перевірки від 16.08.2019 року.

Також, суд погоджується із позицією позивача про те, що вказаний Акт камеральної перевірки від 16.08.2019 складений контролюючим органом без повного та достатнього дослідження факту вчинення чи невчинення збоку ТОВ "Славутич" порушення вимог ПК України, та зміст Акта жодним чином не відображає суті порушення, про яке зазначає контролюючий орган, що є самостійною підставою для визнання податкового повідомлення-рішення, складеного на підставі даного Акту таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Таким чином, висновки акту перевірки щодо порушення ТОВ "Славутич" пункту 287.3 статті 287 ПК України матеріалами справи не підтверджуються.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №002763410 від 12.09.2019 року про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі чотириста одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 17 копійок, у зв`язку з чим спірне рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Так, згідно із частиною 1 статті 9, частинами 1, 2 статті 72, частиною 1 статті 73, частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, з огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким до платника податків застосовано, серед іншого, штрафні санкції, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Суд наголошує, що відповідач, як в акті камеральної перевірки, так і у відзиві на позовну заяву фактично цитує норми Податкового кодексу України, не обґрунтовуючи при цьому, жодними належними та достатніми доказами правомірності прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №002763410 від 12.09.2019 року.

Так, з урахуванням того, що в матеріалах справи наявні платіжні доручення, виписки за рахунками, та інші докази, які підтверджують сплату ТОВ «Славутич» податку на землю у строки встановленні ПК України, за відсутності надання контролюючим органом належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу та правових підстав для застосування положень пункту 87.9 статті 87 ПК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-73, 76, 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» (03040, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, б. 94/1, офіс 37, ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за формою "Ш" №002763410 від 12.09.2019 року задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ш" №002763410 від 12.09.2019 року про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі чотириста одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 17 копійок, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» (03040, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, б. 94/1, офіс 37, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 3024 (три тисячі двадцять чотири) грн. 91 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Н.Г. Вєкуа