Справа № 460/538/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2021 року м. Рівне №460/538/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання виплатити (стягнути) додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач), в якому просить суд зобов`язати відповідача виплатити (стягнути) додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» в граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення), що протягом липня-жовтня 2020 року складає 16975,50грн або суми встановленої судом.

За змістом позовної заяви вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що в період з 15 липня по 23 жовтня 2020 року він ніс службу в зоні Операції об`єднаних сил в складі першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області. Вказану службу позивач ніс спільно зі співробітниками Національної гвардії України, Національної поліції України, Державної прикордонної служби в однакових з ними службових умовах, маючи також однаковий ступінь ризику зараження коронавірусом при виконанні службових обов`язків. Як вказує позивач, співробітникам Національної гвардії України, Національної поліції України, Державної прикордонної служби виплачується додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів від 29 квітня 2020 року № 375 через підвищений ризик зараження коронавірусом. Натомість, відповідач позивачу таку доплату до заробітної плати (грошового утримання) не виплачував. Позивач вважає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 працівникам, військовослужбовцям Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадовим особам Державної митної служби, особам рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським надано необґрунтовану перевагу у вигляді права на отримання доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) за безпосередній контакт з населенням при виконанні посадових обов`язків в період карантину, оскільки працівники та військовослужбовці, які не перелічені у вказаній постанові Кабінету Міністрів України, за умови виконання посадових обов`язків в тотожних умовах спірної доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) не отримують. Тому, покликаючись на рішення Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04 червня 2019 року, позивач вказує, що положення постанови Кабінету Міністрів від 29 квітня 2020 року № 375 є дискримінаційними. Відтак, з метою запобігання дискримінації у формі необґрунтованих переваг співрави. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів від 29 квітня 2020 року № 375 визначений вичерпний перелік категорій працівників, яким встановлена додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення), а саме військовослужбовці Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадові особи Державної митної служби, особи рядового та начальницького складу органів і підрозділів / цивільного захисту, поліцейські, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян). При цьому, посадові особи Державної фіскальної служби, податкової міліції, де в спірний період позивач проходив службу, до наведених категорій працівників не належать. Крім того, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів від 29 квітня 2020 року № 375 встановлено, що перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Враховуючи перелік категорій працівників, яким встановлена спірна додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення), ДФС України перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати не встановлений та, відповідно, персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата керівником Головного управління ДФС у Донецькій області не визначений. Також відповідач наголосив, що постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 не встановлювала для позивача права на отримання відповідної доплати до заробітної плати, а тому її невиплата не срави. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26 липня 2019 року.

В період з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року позивач проходив службу в зоні Операції об`єднаних сил в першому відділі управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області, на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ, звання - лейтенант.

У вказаний період на підставі розпорядженням Командувача Об`єднаних Сил від 30 жовтня 2018 року № Р-3634 позивач брав участь в огляді автомобілів та речей громадян, що перетинали контрольні пункти в`їзду-виїзду та блокпости. Вказане стверджується наявними в матеріалах справи копіями рапортів від 20 липня 2020 року, від 01 серпня 2020 року, від 12 серпня 2020 року, протоколами про адміністративне правопорушення від 20 липня 2020 року № 0449, від 01 серпня 2020 року № 0480, від 05 серпня 2020 року № 0507.

Як вказує позивач та не заперечується учасниками справи в заявах по суті, в період з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року позивачу не виплачувалася додаткова доплата до заробітної плати, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375.

Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та вважаючи її дискримінаційною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо клопотання позивача про взяття участі в судових засіданнях та дослідженні доказів.

Як зазначено вище по тексту рішення, ухвалою суду від 01 лютого 2021 року розгляд даної справи було вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Тобто, судові засідання у даній справі судом не проводитимуться.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд зауважує, що заявляючи клопотання про участь в судових засіданнях та дослідженні доказів, позивач не заявляє клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та, відповідно, не обґрунтовує наявність обставин та/або доказів у справі, які потребують надання представниками сторін усних пояснень з метою її правильного вирішення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про участь в судових засіданнях та дослідженні доказів.

Щодо суті спору.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-III, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 11 березня 2020 року № 211, на всій території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлений карантин.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 (далі Постанова № 375), установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 375, встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Також пунктами 4, 5 Постанови № 375 визначено, що перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Позивачем до справи не надано, а судом під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів відповідності позивача критеріям, встановлених зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що приписи Постанови № 375 не встановлюють для працівників Державної фіскальної служби (податкової міліції) права на отримання додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) в розмірі 50 % заробітної плати (грошового забезпечення), тому суд вважає, що не здійснюючи виплату позивачу такої доплати відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим жодним чином не порушив прав позивача.

Щодо покликання позивача на те, що положення Постанови № 375 є дискримінаційними, то суд зауважує, що предметом спору в даній адміністративній справі є правомірність дій відповідача щодо невиплати йому спірної додаткової доплати до заробітної плати, а не названий нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України.

З огляду на вказане, обставини щодо дискримінаційності положень Постанови № 375 не входять до предмету доказування у цій справі та, відповідно, не можуть враховуватися судом при її вирішенні.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позовну належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до частини першої статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозької дивізії, 114; ) про зобов`язання виплатити (стягнути) додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення), - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16.07.2021.

Суддя В.В. Щербаков