Справа № 320/5252/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року № 320/5252/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бориспільського відділення Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Бориспільського відділення Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 19.04.2019 Бориспільського управління Головного управління ДФС у Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спірним податковим повідомленням-рішенням застосовані штрафні санкції за порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання зі сплати єдиного податку з фізичних осіб протягом строків, оскільки суми єдиного податку були сплачені позивачем своєчасно у строки, передбачені статтею 295 Податкового кодексу України.

Відповідач проти позовних вимог заперечував з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що позивачем порушено терміни сплати по податковій декларації платника єдиного податку за ІІІ квартал 2018 рік від 10.11.2018 №54623254 в якій самостійно визначено суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумком поточного звітного періоду. Таким чином штрафні санкції відповідно до оскаржуваного ППР застосовані з дотриманням норм чинного законодавства в порядку та у спосіб ним передбачений.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець, сплачує податки, звітує до Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області.

Позивачем 10.11.2018 до Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області подано податкову декларацію платника Єдиного податку фізичної особи підприємця за три квартали 2018 року, де ним зроблена помилка стосовно нарахування за попередній звітний (податковий) період та суми єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в Державний бюджет України за підсумками поточного звітного періоду (13.14 рядок декларації).

20.11.2018 року ФОП ОСОБА_1 до Бориспільської управління ГУ ДФС у Київській області подано уточнююча податкова декларація платника Єдиного податку фізичної особи підприємця за три квартали 2018 року, де ним самостійно виправлена помилка. Строки подання декларації пропущені не були. Сума податку, яка заявлена у даній декларації за 3 квартал 2018 року була сплачена до бюджету у повному обсязі 01.08.2019.

Позивачем на підтвердження сплати сум грошового зобов`язання до Державного бюджету України надано платіжне доручення № 13 від 19.02.2018, призначення платежу: сума єдиного податку за 1 квартал 2018 року у розмірі 7 664,72 грн., платіжне доручення № 22 від 17.05.2018, призначення платежу: сума єдиного податку за 1 квартал 2018 року у розмірі 36 236,40 грн., платіжне доручення № 28 від 01.08.2018, призначення платежу: сума єдиного податку за 2 квартал 2018 року у розмірі 207 828,95 грн..

19.04.2019 співробіниками Бориспільського управлінням ГУ ДФС у Київській складено Акт перевірки з питань несвоєчасної сплати Єдиного податку з фізичних осіб за № 001159/10-36-51-06/ НОМЕР_1 , де вказано, що ФОП ОСОБА_1 порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання зі сплати єдиного податку з осіб, відповідно до ст. 295 ПК України.

В подальшому Бориспільським управлінням ГУ ДФС у Київській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.04.2019 № 6, що відповідно до Акта № 001159/10-36-51-06/ НОМЕР_1 від 19.04.2019 року встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з Єдиного податку з фізичних за затримку на 1 (один) календарний день сплати/за несплату (неперерахування) ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 208 807,30 грн. та зобов язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 20 880, 73 грн.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п. 31.1 ст. 31 ПК України).

У відповідності до п. 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до ст. 122 ПК України несплата (неперерахування фізичною особою - платником єдиного податку, визначеного пунктами 1 і 2 п. 291.4 ст. 291 цього кодексу, авансованих внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладнення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку обраної платником єдиного податку відповідно до цього кодексу.

Статтею 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до ЗО календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Пунктом 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Частиною першою статті 43 та частиною п`ятою 5 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Київській області проведена камеральна перевірка фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб, за результатами якої складено Акт від 19.04.2019 №001159/10-36-51-06/ НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2019 №.

Відповідно до акту перевірки позивачем порушено терміни сплати по податковій декларації платника єдиного податку за III квартал 2018 рік від 10.11.2018 року №54623254 в якій самостійно визначено суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумком поточного звітного періоду (р. 14 декларації) в сумі 210313,61 грн.

Відповідно до уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку від 20.11.2018 р. №57026213 ОСОБА_1 зменшено нараховану суму єдиного податку на 208807,3 грн.

Згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України: «у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПКУ, такий платник притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах : при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу; - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 % погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання склала 1 календарний день, тому до позивача застосована штрафна санкція в розмірі 10 % в сумі 21 437,16 грн.

Судом встановлено, що позивачем не надано доказів своєчасної сплати самостійно визначеної суми єдиного податку по декларації від 10.11.2018 №54623254 за ІІІ квартал 2018 року.

Надані позивачем платіжні доручення також не підтверджують своєчасну сплату усієї суми гровошого зобов`язання до Державного бюджету України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що штрафні санкції відповідно до ППР від 19.04.2019 № на суму 20 880,73 грн. застосовані з дотриманням норм чинного законодавства в порядку та у спосіб ним передбачений.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень надав до суду належні і достатні докази, які спростували доводи позивача.

Таким чином, виходячи з аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог, а тому в задоовленні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.