Справа № 240/19481/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Головуючий у І інстанції: Лавренчук О.В.
Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іваненко Т.В.
суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.
секретаря судового засідання: Бень Я.О.,
представника позивача: Ярового А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року - без змін.

22 червня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ярового Артема Андрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача компенсації витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції в сумі 15000 грн.

На підтвердження обґрунтувань поданої заяви представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги від 23.10.2020, укладений між позивачкою та АО "ВіннерЛекс", Специфікацію №2 до договору, платіжне доручення №563 від 05.05.2021 про оплату за надання юридичних послуг на суму 15 000 грн, Акт приймання-передачі послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2020 станом на 22.06.2021, Звіт про надану правничу допомогу станом на 22 червня 2021 року.

До початку судового засідання від представника відповідача надійшло заперечення на заяву представника позивача щодо стягнення компенсації витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. Посилаючись на відповідні положення законодавства та судову практику, відповідач, зокрема, зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним. Тож, відповідач вважає, що розмір гонорару в сумі 15 000 грн в даному випадку не відповідає складності справи та є завищеним, а тому просить суд відмовити в задоволенні заяви представника позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача компенсації витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції в сумі 15000 грн та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву представника позивача необхідно задовольнити частково, з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

В матеріалах цієї справи наявний належним чином складений Договір про надання правової допомоги, оформлений та підписаний звіт, який містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та платіжне доручення, яке свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Так, відповідно до доданих до заяви доказів, позивач за наслідками апеляційного розгляду адміністративної справи №240/19481/20 здійснив витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 15000 грн.

Однак, колегія суддів дійшла висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, в 15000 грн не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом спору є справа незначної складності, відсутність необхідності подання додаткових доказів до суду апеляційної інстанції, а також сталої судової практики в аналогічних спірних правовідносинах, колегія суддів вважає, що обсяг наданих адвокатом послуг щодо написання відзиву на апеляційну скаргу, оформлення клопотань та участь судовому засіданні поза межами приміщення суду, з урахуванням 10 годин затраченого часу, не є співмірними та необхідними в межах апеляційного розгляду даної справи.

Тому, суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат на правничу допомогу у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу необхідно задовольнити частково.

Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до предмету позову, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідачів понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, клопотань та участь в судовому засіданні в загальній сумі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Ярового Артема Андрійовича про компенсацію витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.