Справа № 600/2110/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2110/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецького обласного центру комплектування та соціальної підтримки щодо нездійснення оформлення і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області всіх необхідних документів для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Чернівецький обласний центр комплектування та соціальної підтримки оформити усі необхідні документи, у тому числі подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для подальшого вирішення питання щодо призначення мені пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування позову зазначено, що у зв`язку із набуттям 45-річного віку та наявністю загального страхового стажу 25 календарних років 27 днів, з яких 18 календарних років 12 днів становить військова служба та 7 років 15 днів стаж після звільнення з військової служби, позивач подав заяву про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 04 липня 2002 року №51-IV, яка діяла в період з 31 липня 2002 року по 29 квітня 2006 року). У зв`язку з цим позивач вважає, що після подання ним вказаної вище заяви відповідач був зобов`язаний подати до пенсійного органу документи, необхідні для обчислення загального трудового стажу, зокрема, подання про призначення пенсії. Однак таке подання відповідачем не було направлено до органу Пенсійного фонду України в зв`язку з тим, що на момент звільнення позивач не мав 45-річного віку, що свідчить про відсутність підстав для призначення йому пенсії. В подальшому, без відповідного подання пенсійний орган повернув надані позивачем документи для призначення пенсії без опрацювання.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України; встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву; задоволено клопотання позивача та залучено до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області; встановлено третій особі строк для надання пояснень щодо позову та відзиву.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував та надав суду відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/26071, зазначав, що обчислення загального страхового стажу позивача для призначення йому пенсії здійснюється командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України, до якого відповідач направляв документи та особову справу позивача для розрахунку вислуги років на пенсію. Вказані документи були повернуті командуванням Сухопутних військ ЗС України у зв`язку з тим, що позивачем не набуто права на пенсійне забезпечення за рахунок Міністерства оборони України. Враховуючи наведене, відповідач зазначив, що підстави для складання та направлення до органу Пенсійного фонду України подання про призначення пенсії позивачу відсутні через недостатність страхового стажу. Крім цього, відповідач наголосив, що позивачу в усній формі було роз`яснено відсутність у нього права на призначення пенсії відповідно до пункту «б» частини другої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки на момент звільнення зі служби він не досяг 45-річного віку. З урахуванням наведеного відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, а тому просив суд відмовити у їх задоволенні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до статті 99 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян органи Пенсійного фонду України з 01 січня 2007 року здійснюють призначення (перерахування) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону №2262-ХІІ. Обчислення вислуги років та визначення складових грошового забезпечення для призначення чи перерахунку пенсії залишилось у компетенції органів силових міністерств (відомств), де особа проходила службу. Крім цього, зазначено, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, визначено вичерпний перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Однак у зв`язку з тим, що позивачем не було надано всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років, в органу Пенсійного фонду України була відсутня можливість прийняти рішення про призначення або про відмову у призначення відповідної пенсії. З урахуванням наведеного Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив службу у Збройних Силах України, що підтверджується витягом з послужного списку. (а.с. 10)

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 2004 року позивач виключений зі списків особового складу частини і направлений для зарахування на військовий облік в Чернівецький МВК Чернівецької області. (а.с. 11)

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2016 року позивач звертався до Чернівецького обласного військового комісаріату із заявою про направлення його особової справи на підрахунок вислуги років. (а.с. 37)

20 грудня 2016 року Чернівецький обласний військовий комісаріат направив на адресу командування Сухопутних військ Збройних сил України особову справ ОСОБА_1 для складання розрахунку вислугу років на пенсію, що підтверджується листом №8661. Крім цього, в листі зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах з 01 серпня 1986 року по 12 червня 2004 року. Права на пенсію не мав. (а.с. 38)

Листом від 12 серпня 2017 року кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України повернув особову справу ОСОБА_1 без реалізації, оскільки ним не набуто права на пенсійне забезпечення за рахунок МО України. (а.с. 39)

19 лютого 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», яка діяла в період з 31 липня 2002 року 29 квітня 2006 року) у зв`язку з набуттям на дату виповнення 45-річного віку (12 листопада 2013 року) загального страхового стажу 25 календарних років 27 днів, з яких 18 календарних 12 днів становить військова служба. До вказаної заяви позивачем додано такі документи: ксерокопію форми ОК-5, ксерокопію облікової картки платника податків, ксерокопію паспорта. (а.с. 12-13)

Відповідно до змісту листа від 22 лютого 2021 року Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направив на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області документи щодо можливості призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з урахуванням страхового стажу. Вказано, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби 12 серпня 2004 року. На момент звільнення 45-річного віку не мав. З вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року ознайомлений. (а.с. 22)

01 березня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу позивача та Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки листа №2400-1703-8/6636, в якому вказано, що згідно з вимогами пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на призначення пенсії мають громадяни при досягненні на день звільнення зі служби 45-річного віку та наявності на цю дату страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України. Крім цього, постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою і Міністерстві юстиції України від 15 лютого 2007 року за №135/13401, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Даним документом визначений перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Так, перевіркою отриманих документів з`ясовано, що відсутні, зокрема, подання про призначення пенсії, документи про грошове забезпечення та документи, що підтверджуються страховий стаж заявника на дату звільнення з військової служби, необхідний відповідно до вимог пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відсутність даних документів унеможливлює прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про призначення пенсії або про відмову. З урахуванням наведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було повернуто без опрацювання документи щодо ОСОБА_1 .

За таких обставин позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12 (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 152 (1522-2006-п ) "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі Порядок №3-1).

Згідно пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до пункту 6 Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Пунктом 7 Порядку №3-1 визначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи заява про призначення пенсії (додаток 1);грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону ( 2262-12 ); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Згідно пункту 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а, постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №554/2032/17 суд касаційної інстанції щодо застосування наведених вище норм права дійшов висновків про те, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Між тим, як вбачається зі встановлених судом у цій справі обставин, Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки як уповноважений структурний підрозділ у розумінні Порядку №3-1 за зверненням позивача від 19 лютого 2021 року не вчинив, передбачених указаним Порядком №3-1 дій, та не оформив усіх необхідних документів і подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, не надав допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняв рішення про відмову у такому поданні.

Натомість листом від 22 лютого 2021 року лише направив органу пенсійного фонду документи щодо можливості призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Як свідчить зміст листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01 березня 2021 року №2400-1703-8/6636 саме відсутність подання про призначення пенсії, документів про грошове забезпечення та документів, що підтверджують страховий стаж заявника на дату звільнення з військової служби, необхідний відповідно до вимог пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», слугувало підставою для повернення без опрацювання документів щодо ОСОБА_1 .

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведені вище норми, висновки Верховного Суду щодо їх застосування та обставини цієї справи, суд вважає, що Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки у спірних відносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством, яке регулює спірні відносини, адже за заявою позивача про призначення пенсії за вислугу років від 19 лютого 2021 року не оформив усіх необхідних документів і подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, не надав допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняв рішення про відмову у такому поданні.

Зазначене дає суду підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не оформлення усіх необхідних документів і подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, не надання допомоги особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняття рішення про відмову у такому поданні.

Згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи положення частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача у межах спірних правовідносин зобов`язати відповідача за заявою позивача про призначення пенсії за вислугу років від 19 лютого 2021 року оформити всі необхідні документи і подання про призначення йому пенсії за вислугу років, надати допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або прийняти рішення про відмову в оформленні такого подання.

Щодо доводів позову про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини другої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та доводів відповідача, викладених у відзиві, про відсутність у позивача указаного права, то такі оцінці судом не підлягають, оскільки, як вбачається з наявних у справі матеріалів, Чернівецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки не приймалось рішення (таким могла бути відмова в оформленні подання, що передбачено пунктом 12 Порядку №3-1) про відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини другої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зазначенням при цьому відповідного обґрунтування.

Не приймалось такого рішення і органом пенсійного фонду.

Водночас за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які безпосередньо порушували права, свободи або інтереси позивача. Адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Оскільки уповноваженими суб`єктами владних повноважень не приймались рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини другої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то зазначене унеможливлює суд надавати оцінку указаним вище доводам сторін.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог.

Відповідно до положень частин першої, третьої, сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду цього позову сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №95 від 11 травня 2021 року.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 454,00 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не оформлення усіх необхідних документів і подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, не надання допомоги особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або ж не прийняття рішення про відмову у такому поданні за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 19 лютого 2021 року.

Зобов`язати Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 19 лютого 2021 року оформити всі необхідні документи і подання про призначення йому пенсії за вислугу років, надати допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії або прийняти рішення про відмову в оформленні такого подання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 15 липня 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), відповідач - Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. О. Кобилянської, 32, м. Чернівці, 58000, ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, 58002, ).

Суддя О.П. Лелюк