Справа № 640/32645/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у залишенні позовної заяви без рогляду

09 липня 2021 року м. Київ № 640/32645/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Апарату Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5)

про стягнення одноразової допомоги, компенсація за затримку розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Апарату Верховної Ради України щодо визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем бездпідставно не здійснено нарахування та виплату грошової компенсації за дні невикористаної відпустки, а також одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі дострокового припинення повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник Апарату Верховної Ради України надіслав до суду клопотання про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що оскаржуючи бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплату грошової компенсації за дні невикористаної відпустки, а також одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі дострокового припинення повноважень за період проходження та звільнення з публічної служби у листопаді 2007 року, квітні 2008 року, грудні 2012 року, листопаді 2014 року, грудні 2014 року, серпні 2019 року, позивач звернулася до суду з порушенням вимоги ст. 122 КАС України, при цьому, поважності причин пропуску строку звернення до суду не зазначає, клопотання про поновленні і пропущеного строку звернення до суду не подавала.

Вирішуючи клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Судом з матеріалів наявних у справі встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на посаді помічника-консультанта народного депутата України з 01 січня 2007 року по 29 серпня 2019 року. При звільненні з посади помічника-консультанта народного депутата України позивачу не була виплачена компенсація за невикористану відпустку.

До суду з даним позовом позивач звернулась 22 грудня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частин 3, 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Статтею 4 Кодексу законів про працю України вказано, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У статті 3 Кодексу законів про працю України зазначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України передбачено право працівника у разі порушення законодавства про оплату праці звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У відповідності до частини 3 статті 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, в тому числі, виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, у спорах, предметом яких є стягнення заробітної плати, зокрема, грошової допомоги та грошової компенсації, строк на звернення до адміністративного суду необмежений, а відтак, строк на звернення до суду позивачем не порушено, з огляду на що підстави для задоволення клопотання представника Апарату Верховної ради України про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 21.08.2019 року по справі №620/4218/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було пропущено строк звернення до адміністративного суду, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 122, 123, 240, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Апарату Верховної Ради України про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя А.Б. Федорчук