Справа № 635/1981/21
Суддя: Карасава І. О.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/1981/21

Провадження № 2 /635/44/2021

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання - Панаса О.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Смиковської А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

17 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі-позивач) в інтересах якого діє захисник Смиковська А.М. (далі-представник позивача) звернувся до суду з позовною заявою до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича (далі-відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві просить суд визнати протиправною та скасувати постанову рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича серії ЕВН №3896085 від 10 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. Розподілити судові витрати понесені у зв`язку з поданням позовної заяви, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу відповідно до договору №1043259 про надання професійної правничої допомоги від 16 березня 2021 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 10 березня 2021 року, рядовим батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції у Харківській області Твердохлібом Максимом Олександровичем було винесено постанову серії ЕАН №3896085 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. Згідно змісту цієї постанови, 10.03.2021 року в 13 год. 21 хв. в м. Харків, вул. Ярослава Мудрого 33/35 водій - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry ДНЗ: НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку п. 3.34 «Зупинка заборонена», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4. «в» ПДР порушення вимог або дорожніх знаків. Проте, позивач вважає цю постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що він дійсно бачив, що попереду місця, де він здійснив зупинку по вул. Ярослава Мудрого 36 в м. Харків, стоїть дорожній знак п. 3.34 «Зупинка заборонена», однак таблички до даного дорожнього знаку п. 3.34 «Зупинка заборонена», яка визначає зону дії даного дорожнього знаку п. 7.2.4 він не бачив та вирішив, що зона дії даного дорожнього знаку поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за знаком. Також позивач зазначає, що таблички до даного дорожнього знаку п. 3.34 «Зупинка заборонена», яка визначає зону дії даного дорожнього знаку п. 7.2.4 він не бачив тому, що з того місця, де ним було здійснено зупинку, дану табличку закриває стовбур дерева, яке росте попереду місця, де встановлений дорожній знак п. 3.34 «Зупинка заборонена».

05 травня 2021 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Позивачеві в повному обсязі роз`яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278 279, 280 КУпАП, поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, тому була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3896085. При винесенні постанови, поліцейський керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Також представник відповідача зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом.

06 травня 2021 року через систему «Електронний суд» до Харківського районного суду Харківської області від представника позивача Смиковської А.М. надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що твердження які викладені у відзиві безпідставні, необґрунтовані є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують доводів позовної заяви. Права та обов`язки поліцейським позивачу роз`яснені не були, відеозапис підтверджує виключно факт складення рядовим батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохлібом Максимом Олександровичем - постанови серії ЕАН №3896085 від 10 березня 2021 року, однак він не відтворює саму процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та не підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення з урахуванням обставин висвітлених в позовній заяві.

Інших заяв та клопотань в ході розгляду справи від сторін не надходило.

Рух справи

17 березня 2021 року через систему «Електронний суд» Мухітдінов Р.Д. в інтересах якого діє захисник Смиковська А.М. звернувся до суду з позовною заявою до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. В зазначений в ухвалі строк позивачем були усунені недоліки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2021 року провадження відкрито. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін, суддею одноособово.

16 квітня 2021 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

05 травня 2021 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшов відзив від відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

06 травня 2021 року через системи «Електронний суд» на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача Смиковської А.М.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідач рядовий батальйону №3 роти №6 взводу №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Твердохліб М.О. в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Відповідно до вимог частини 3 статті 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду

Вилухавші пояснення учасників провадження, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

10.03.2021 року рядовим батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліб Максимом Олександровичем, винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №389608(а.с.25), згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 10.03.2021 року о 13:21:15, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого 33/35 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRI НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив пункт 8.4«в» ПДР порушення вимог заборонних знаків, скоїв адміністраивне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії ЕАН №389608 від 10.03.2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Статтею 14 вищевказаного закону визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 вказаного закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Щодо організації дорожнього руху та розміщення дорожніх знаків

Відповідно до норм ПДР пунктом 8.4.«в» - дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, в тому числі, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Пунктом 8-2 ПДР передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

В наданих суду поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував транспортним засобом TOYOTA CAMRI НОМЕР_1 та здійснив зупинку автомобіля перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинка заборонена», якій він бачив та не виконав його, оскільки не бачив поряд зі знаком табличку 7.2.4 «Зона дії», яка була закрита стовбуром дерева та розміщена з порушенням не внизу знаку, а з правої частини.

Суд ретельно розглянув усі аргументи та докази, які містилися в матеріалах справи та надані позивачем, відповідачем та стороною захисту, дійшов до наступних висновків.

Дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до вимог 10.9.6 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014» (далі ДСТУ 4100-2014), табличку 7.2.4 «Зона дії» потрібно застосовувати тільки зі знаком 3.34

У разі розміщення знаків на стояках таблички 7.2.2-7.2.4 потрібно розміщувати під знаком.

У разі розміщення знаків на консольних опорах таблички потрібно розміщувати збоку від знаку(праворуч або ліворуч) так, щоб знак містився ближче до середини проїзної частини.

Суд зазначає, що матеріли справи не містять доказів на підтвердження того, що на вказаній ділянці автомобільній дороги дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» розміщений саме на стояку чи на консольній опорі.

Тому враховуючи викладене, суд не приймає до уваги доводи позивача, про те, що відповідно до вищевказаних вимог табличку 7.2.4 потрібно розміщувати тільки під знаком, оскільки судом також встановлено, що під знаком 3.34 «Зупинка заборонена» розміщена також ще одна табличка 7.4.4 «Час дії» тобто зазначається час доби 7:00-21.00 протягом якого діє знак, що технічно унеможливлює розміщення таблички 7.2.4 на цьому ж місці.

Відповідно до вимог 10.1.4 ДСТУ 4100-2014, зазначено, що дорожні знаки допускається застосовувати у випадках, не передбачених цим стандартом, якщо необхідність їхнього застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що нормативно-правові акти не містять прямої заборони щодо розміщення таблички 7.2.4 збоку(праворуч або ліворуч) від знаку 3.34 «Зупинка заборонена», якщо саме таке їх застосування обґрунтовано конкретними умовами дорожнього руху.

Також позивач та його представник у судовому засіданні послався на правові позиції Верховного Суду у справі №337/3816/16-а та зазначив, що табличка до дорожнього знаку, розміщена таким чином, який не забезпечує учасникам дорожнього руху можливості його добре бачити, оскільки він закривається перешкодою у вигляді стовбура дерева. На підтвердження цьому суду були надані фотографії с місця вчинення адміністративного правопорушення.

Після дослідження фотографій, відеофайлів, які містяться в матеріалах справи, заслуховування пояснення позивача, суд вважає вищевказані твердження позивача не спроможними та їх до уваги не приймає, з огляду на те, що з наданих суду фотографій вбачається, що дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» та таблички 7.2.4 «Зона дії», 7.4.4 «Час дії» розміщені таким чином, який забезпечує учасникам дорожнього руху можливості його добре бачити, дерево або інші перепони не створюють перешкоду та не закривають знак та таблички, а надані позивачем фотографії, на яких ніби-то стовбур дерева затуляє табличку 7.2.4 «Зона дії» зроблені не з місця сидіння водія автомобіля, а з тротуара та позаду автомобіля.

Щодо місця розгляду справи

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №389608, вбачається, що місцем розгляду справи є м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, 33/35. Разом з тим, позивач звертає увагу, що дана адреса не відповідає дійсності, оскільки позивач здійснив зупинку саме за адресою м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, 36.

Під час дослідження відеозапису, фотографій та письмових пояснень сторін провадження, судом встановлено, що місцем розгляду справи було саме місце зупинки транспортного засобу TOYOTA CAMRI НОМЕР_1 , з чим погодився позивач.

Представник департаменту патрульної поліції у відзиві на позовну заяву погодився, що у постанові помилково зазначена інша адреса місця розгляду справи.

Враховуючи те, що час та місце вчинення правопорушення не оспорюється учасниками провадження та підтверджується належними доказами, суд дійшов висновку, що помилкове зазначення у постанові місця розгляду справи АДРЕСА_1 (технічна помилка) не спростовує порушення позивачем вимог пункту 8.4. «в» ПДР, та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дані висновки суду узгоджуються з висновками, які містяться у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі №459/1801/17.

Щодо доказів, доказування та інших аргументів сторін

Відповідно до частин першої, другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис адміністративного правопорушення, здійсненим службовою портативною відеокамерою №ZM 0137, про яку зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, внесені до оскаржуваної постанови, в якій, зокрема, зазначено про фіксування правопорушення відеокамерою №ZM 0137.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 , зокрема, зафіксовано, що водій транспортного засобу TOYOTA CAMRI НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку.

Оглянувши надані позивачем фотографії, у суду не виникло сумніву, що автомобіль марки TOYOTA CAMRI НОМЕР_1 стоїть у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», який разом з обмежувальними табличками добре виден з місця зупинки транспортного засобу.

Крім того, позивач не заперечував сам факт зупинки транспортного засобу перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинка заборонена», а також ту обставину, що він дійсно бачив вказаний забороняючий дорожній знак, що зокрема підтверджується відеозаписом та фотографіями.

У відповідності до вимог статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом у 8 пункті оскаржуваної постанови. Жодних зауважень чи заперечень не міститься.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме, порушення вимог пункту 8.4.«в» ПДР, суд вважає, що поліцейським Твердохлібом М.О. було правомірно розглянуто адміністративну справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП та винесено обгрунтовану постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які були підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, суд зазначає що остання прийнята уповноваженою особою з дотриманням процедури, встановленої вищенаведеними нормами, зміст постанови відповідає вимогам статті 283 КУпАП та рішення прийнято відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 порушення пункту 8.4. «в» ПДР щодо не виконання вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Досліджені судом докази узгоджуються між собою та виключають сумнів щодо їх достовірності та допустимості, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Усі інші доводи та аргументи позивача та сторони захисту є безпідставними та відхиляються судом, оскільки не спростовують правомірність дій посадової особи щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушення пункту 8.4. «в» ПДР підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова серії ЕАН №389608, від 10.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255,00 гривень винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому скасуванню не підлягає.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича серії ЕВН №3896085 від 10 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: поліцейський взводу №2 роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Твердохліб Максим Олександрович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, , м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста,буд.3.

Суддя: І.О. Карасава