Справа № 320/1588/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року № 320/1588/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я. В., за участю секретаря судових засідань Витвицького О.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Білоцерківського міського голови від 01.10.2020 №424-К «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити на роботі на посаду начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради в Білоцерківській міській раді з 02.10.2020;

- стягнути з Білоцерківської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.10.2020 до дня поновлення на роботі;

- стягнути з Білоцерківської міської ради компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати;

- стягнути з Білоцерківської міської ради завдану моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при проведенні службового розслідування були допущені порушення процедури його проведення. Крім того, на думку позивача вона виконувала свої обов`язки сумлінно та у відповідності до вимог чинного законодавства. Також позивач вважає, що при звільненні з нею не було здійснено своєчасного розрахунку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року провадження у даній адміністративній справі відкрито, справа призначена за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що при проведенні службового розслідування було повністю дотримано Порядок її проведення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Також відповідач звернув увагу на те, що несвоєчасне зарахування коштів за період тимчасової непрацездатності позивача відбулося з вини Фонду соціального страхування України, а не з вини Білоцерківської міської ради.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області №9-К від 11.01.2017 ОСОБА_1 призначена на посаду начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради.

На підставі Розпорядження Білоцерківської міської ради Київської області №367-к від 27 серпня 2020 року «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 » у зв`язку з набранням 07 серпня 2020 року законної сили рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2020 року, враховуючи колективну скаргу від 14 серпня 2020 року працівників управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради та доповідну записку від 21 серпня 2020 року про виявлені порушення посадових обов`язків завідувача сектора претензійно-позовної роботи управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради ОСОБА_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», керуючись пунктом 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування України» проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради за фактом неналежного виконання нею службових обов`язків.

За результатами проведеного службового розслідування складено Акт від 28 вересня 2020 року, затверджений головою Білоцерківською міською радою 30 вересня 2020 року. Відповідно до висновків Акту комісія з проведення службового розслідування вирішила: застосувати стосовно начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з підстав визначених п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю; в частині невжиття заходів щодо дотримання істотних умов Договорів оренди (сервітуту) суб`єктами господарювання ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд», ФОП ОСОБА_4 упавлінню самоврядного контролю Білоцерківської міської ради вжити заходів виначених Порядком здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель територіальної громади м. Біла Церква, затвердженим рішенням міської ради від 07.09.2017 №1120-35-VІІ.

Розпорядженням Білоцерківської міської ради №424-К від 01.10.2020 «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » ОСОБА_1 начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради звільнено із займаної посади 02 жовтня 2020 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, відповідно до п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» виплачено ОСОБА_1 , грошову компенсацію за 17 календарних днів невикористаної відпустки, а саме: за період праці з 12 січня 2017 року по 11 січня 2018 року в кількості 01 календарний день; за період праці з 12 січня 2020 року по 11 січня 2021 року в кількості 16 календарних днів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає наступне.

Місія, завдання, функції, права управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради (далі - Управління) визначено, зокрема, у Положенні про управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 30.08.2018 року №2571-55-VІІ.

Відповідно до пунктів 3.1.-3.2. розділу 3. «Основні завдання Управління» Положення про управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 30.08.2018 року №2571-55-УІІ, для досягнення мети своєї діяльності Управління вирішує наступні основні завдання: здійснює самоврядний контроль за: використанням земель у місті Біла Церква щодо слати податків. зборів, стягнення збитків заборгованостей тощо; використанням майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста: здійснює моніторинг своєчасності та повноти нарахування, сплати податків та зборів, які зараховуються до міського бюджету: здійснює контроль за відшкодуванням збитків, завданих міській раді користувачами земельних ділянок; здійснює інші повноваження, покладені на Управління відповідно до чинного законодавства.

Статус, функціональні обов`язки, права та відповідальність начальника Управління визначені, зокрема, посадовою інструкцією начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, з якою ОСОБА_1 була ознайомлена 12.01.2017 року.

Відповідно до п. 1.7. посадової інструкції начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, в своїй діяльності начальник Управління керується Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, Європропейською хартією місцевого самоврядування, іншими міжнародними договорами та правовими актами, ратифікованими Верховною Радою України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про оренду землі», «Про запобігання корупції», «Про звернення громадян», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про оренду державного та комунального майна» та іншими законами України з питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування, постановами Верховної Ради України, актами Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, рішеннями міської ради, розпорядженнями міського голови, Положенням про управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради та іншими нормативними актами, які стосуються Управління самоврядного контролю.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.5. розділу 2. «Завдання, обов`язки та повноваження» посадової інструкції начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, начальник Управління: здійснює керівництво діяльністю управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, розподіляє обов`язки між працівниками, очолює та контролює їх роботу; забезпечує ефективне виконання покладених на Управління завдань щодо самоврядного контролю за використанням та охороною земель у місті Біла Церква в частині проведення спільних перевірок з уповноваженими органами державної влади та місцевого самоврядування, адміністрування сплати податків, зборів, стягнення збитків, заборгованостей тощо, повнотою надходжень коштів до бюджету міста від використання земельних ділянок та майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста; у процесі виконання завдань, покладених на Управління забезпечує співробітництво з органами державної влади і місцевого самоврядування, інших організаціях, іншими виконавчими та представницькими органами; здійснює організаційну роботу, спрямовану на реалізацію завдань у відповідній сфері Управління: у межах своєї компетенції видає накази, розпорядження та інші документи спрямовані на реалізацію покладених на Управління завдань та контролює їх виконання.

З матеріалів справи слідує, що під час розгляду колективної скарги працівників управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради від 14 серпня 2020 року протоколом № 1 засідання комісії з проведення службового розслідування від 28 серпня 2020 року, керуючись п. 6 Порядку було ухвалено ОСОБА_1 - надати до 13 години 00 хвилин 28 серпня 2020 року письмові пояснення щодо матеріалів справи службового розслідування. Наведені обставини спростовують твердження позивача про те, що останній не було надано можливості подати свої пояснення, а також те, що вона не була обізнана, стосовно проведення щодо неї службового розслідування.

Разом з тим, позивач не подала на розгляд комісії письмові пояснення щодо обставин, що досліджуються, що підтверджується актом № 1 від 28 серпня 2020 року про ненадання письмових пояснень.

Також під час службового розслідування встановлені наступні обставини.

Управління регулювання земельних відносин Білоцерківської міської ради листом за вих. № 10-13-775 від 08 вересня 2020 року повідомило про наступне.

Між Територіальною громадою м. Біла Церква та ФОП ОСОБА_3 укладено Договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 24 січня 2019 року № 06 строком на 3 (три) роки, який діє до 25.10.2021 року.

Між Територіальною громадою м. Біла Церква та ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд» укладено Договір оренди землі від 04 жовтня 2019 року № 45 строком на 5 років (копія додається).

Між Територіальною громадою м. Біла Церква та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі від 06 листопада 2018 року № 26.

Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради листом за вих. № 15.1-11/1348 від 08 вересня 2020 року повідомило про відсутність зареєстрованих договорів про встановлення особистого строкового сервітуту земельних ділянок в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за суб`єктами господарювання ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд», ФОП ОСОБА_4 .

Управління економіки Білоцерківської міської ради листом за вих. № 16-27 від 07 вересня 2020 року повідомило, що за даними Єдиної інформаційної системи управління бюджетом міста сплата земельного податку та/або орендної плати за 2019-2020 роки за суб`єктами ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд» () та ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) відсутня.

За суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) сплата земельного податку та/або орендної плати за 2019 рік - відсутня; за 2020 рік - КДБ 18010900 (орендна плата з фізичних осіб) сплачено 7 518,60 грн.

Головне управління ДПС у Київській області листом за вих. № 25820/9/10-36-50-05 від 09 вересня 2020 року щодо повноти нарахування та сплати земельного податку суб`єктами господарювання повідомило:

- по ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд» () за період з 2017 року по теперішній час декларацій з плати за землю не подано, податок не сплачено;

- по ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 2017 року по теперішній час декларацій з плати за землю не подано, податок не сплачено;

- по ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) - про відсутність орендної плати та наявність податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 3098,38 грн.

Міське фінансове управління Білоцерківської міської ради листом за вих. № 03-12/196 від 04 вересня 2020 року та Білоцерківське управління державної казначейської служби України Київської області листом за вих. № 02-05/701 від 09 вересня 2020 року повідомили про ведення обліку податків за кодами доходної класифікації в розрізі земельного податку/орендної плати в цілому.

Начальником управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради - Бакун О.І. листом за вих. № 29-01/20 від 07 вересня 2020 року відповідь по суті вище зазначених поставлених питань не надано.

З огляду на відсутність надання запитуваної листом за вих. № 2772/01-07 від 03 вересня 2020 року інформації комісією зі службового розслідування складено Акт № 2 від 09 вересня 2020 року «Про ненадання відповіді ОСОБА_1 на лист щодо надання інформації від 03 вересня 2020 року № 2772/01-07».

Враховуючи протокол № 3 засідання комісії з проведення службового розслідування від 09 вересня 2020 року, керуючись п. 6 Порядку до управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради повторно було подано лист вих. № 2825/01-07 від 09 вересня 2020 року про надання інформації зазначеної в листі та копій запитуваних документів.

Листом за вих. № 20-09/20 від 14 вересня 2020 року управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради надало запитувану інформацію та відповідні копії документів.

Зі змісту вказаних документів встановлено, що під час проведення моніторингу своєчасності та повноти нарахування, сплати податків та зборів, посадовими особами управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради щодо наступних суб`єктів господарювання було виявлено невиконання істотних умов укладених Договорів, а саме:

- на підставі наказу № 270/12 та направлення № 270/12 від 16 грудня 2019 року здійснено позаплановий захід (перевірку) стосовно ФОП ОСОБА_3 , за результатами якої складено акт обстеження земельної ділянки від 20 грудня 2019 року № 270/12 та встановлено факт відсутності сплати орендної плати за Договором про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 24 січня 20019року № 06;

- на підставі наказу № 13/02 та направлення № 13/02 від 03 лютого 2020 року здійснено позаплановий захід (перевірку) стосовно ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд», за результатами якої складено акт обстеження земельної ділянки від 07 лютого 2020 року № 13/02 та встановлено факт відсутності сплати орендної плати за Договором оренди землі від 04 жовтня 2019 року № 45; порушення умов щодо державної реєстрації Договору;

- на підставі наказу № 23/02 та направлення № 23/02 від 24 лютого 2020 року здійснено позаплановий захід (перевірку) стосовно ФОП ОСОБА_4 , за результатами якої складено акт обстеження земельної ділянки від 28 лютого 2020 року № 23/02 та встановлено факт відсутності сплати орендної плати за Договором оренди землі від 06 листопада 2018 року № 26.

Акт обстеження земельної ділянки від 07 лютого 2020 року № 13/02 та акт обстеження земельної ділянки від 28 лютого 2020 року № 23/02 підписано начальником управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради - ОСОБА_1 . Згідно акту службового розслідування від 28 вересня 2020 року, Комісією детально розглянуто зазначені вище документи та зроблено наступні висновки.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 403 Цивільного кодексу України особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Відповідно до частини 2 статті 410 Цивільного кодексу України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом.

Зі змісту умов Договорів, якими згаданим суб`єктам господарювання надано право на користування земельними ділянками комунальної власності слідує обов`язковість внесення Користувачами плати за користування та можливість розірвання договору в односторонньому порядку саме з підстав не внесення такої плати.

Згідно поданої інформації ФОП ОСОБА_3 за 2020 рік за КДБ 18010900 (орендна плата з фізичних осіб) сплатив 7 518,60 грн. Втім, з січня 2020 року код платежу змінено на 21081700. Тож, фактично станом на 01 вересня 2020 року оплата за Договором про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 24 січня 2019 року № 06 відсутня.

Начальником управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради одноособово опрацьовано лист за вих. № 2772/01-07 від 03 вересня 2020 року та листом за вих. № 29-01/20 від 07 вересня 2020 року повідомлено про те, що усі заходи здійснюються виключно в межах повноважень закріплених Положенням про управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 30.08.2018 року № 2571-55-УІІ (далі - Положення), у спосіб та відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель територіальної громади м. Біла Церква, затвердженим рішенням міської ради від 07.09.2017 р. № 1120-35-УІІ (далі - Порядок №1120).

Алгоритм дій Управління у разі виявлення порушень суб`єктами господарювання земельного законодавства закріплено Положенням та Порядком №1120 самоврядного контролю.

Відповідно до Розділу 1 Положення при здійсненні повноважень Управління у своїй діяльності керується, зокрема, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», Кодексом етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування Білоцерківської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради від 27.02.2018 року № 87, Порядком здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель територіальної громади міста Біла Церква, рішеннями міської ради, розпорядженнями міського голови, даним Положенням та іншими нормативними актами.

Відповідно до Розділу 4 Положення, Управління у разі виявлення порушень земельного законодавства:

- надає пропозиції Білоцерківській міській раді та її виконавчим органам щодо вжиття до порушників заходів впливу у відповідності до вимог чинного законодавства України, зокрема щодо обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення права власності чи права користування земельною ділянкою громадянами та юридичними особами (п. 4.2.);

- складає акти за наслідками проведених заходів самоврядного контролю. Готує пропозиції щодо вжиття заходів до порушників, які разом з матеріалами проведених заходів самоврядного контролю надаються на розгляд керівництву міської ради, відповідно до розподілу обов`язків (п. 4.20).

Відповідно до Розділу 8 Порядку самоврядного контролю, що визначає процедуру планування та здійснення заходів самоврядного контролю, у разі виявлення порушення земельного законодавства Управління, як Контролюючий орган повинен здійснити один або сукупність заходів: направити зібрані матеріали (акти обстеження земельних ділянок) на розгляд Комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Комісія); направити землекористувачу вимогу про добровільне усунення порушень; звернутися до судових органів через Білоцерківську міську раду; повідомити профільну комісію Білоцерківської міської ради про виявлені порушення земельного законодавства.

За результатами розгляду матеріалів поданих в рамках службового розслідування, на підставі усних пояснень начальника управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради ОСОБА_1 , усних пояснень заступника міського голови відповідно до розподілу обов`язків, заступника голови ОСОБА_5 комісією з проведення службового розслідування з`ясовано, що будь-яких пропозицій щодо вжиття відповідних заходів до суб`єктів господарювання ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «БЦ-Укрінвестбуд». ФОП ОСОБА_6 за результатами складених Актів та виявлених порушень не надходило.

Про факти неналежного виконання службових обов`язків начальником управління самоврядного контролю Білоцерківської міської ради - ОСОБА_1 стало відомо лише 21 серпня 2020 року зі змісту Доповідної записки, що стало однією із підстав проведення службового розслідування.

З матеріалів справи слідує, а також не заперечувалося сторонами, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 відповідно до розпорядження міського голови № 254-к від 26 червня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » було оголошено догану за порушення, вчинені при виконанні своїх службових обов`язків. Вказаний захід дисциплінарного стягнення не був скасований або знятий на час прийняття оскаржуваного розпорядження.

Відповідно до пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно роз`яснень, викладених у пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 Кодексу законів про працю України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 Кодексу законів про працю України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

П. 2 вказаної постанови Пленуму у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що працює в управління з дня створення з 2017 року. До її основних обов`язків належить моніторинг боржників, огляд, обстеження земельних ділянок, результати яких подавалися на розгляду керівнику. Однак, ОСОБА_1 не передавала вказані відомості до сектору претензійно-позовної роботи. Окремих доручено від ОСОБА_1 не надходило, кожен працівник здійснював роботу відповідно до посадових інструкцій. Також свідок повідомила, що до неї з боку позивача не було проявлено неетичної поведінки державного службовця.

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що позивач створювала несприятливі умови для працівників, які були змушені звільнятися. Окремих доручень ОСОБА_1 не надавала, напрямок роботи не координувала, позбавила премії, через що свідок звернулася до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України Про запобігання корупції прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Порядок №950).

Так, відповідно до п. 2 Порядку №950 рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).

Відповідно до п. 3 Порядку №950 рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Згідно з п. 5-6 Порядку №950 керівник органу, за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов`язкові для виконання доручення.

Члени комісії з проведення службового розслідування несуть персональну відповідальність згідно із законодавством за повноту, всебічність і об`єктивність висновків службового розслідування та нерозголошення інформації, що стосується такого розслідування.

Членам комісії надається право:

отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інших працівників органу, підприємства, установи, організації, де працює особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, усні чи письмові пояснення, консультації спеціалістів з питань службового розслідування;

ознайомлюватися і вивчати з виїздом на місце відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати їх до матеріалів службового розслідування;

отримувати та збирати згідно із законодавством інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від інших юридичних та фізичних осіб на підставі запиту керівника органу;

використовувати за погодженням з особами, які опитуються (надають пояснення, консультації) з питань службового розслідування, аудіозасоби з метою фіксації їх пояснень та свідчень;

вести протокол засідання комісії.

У разі відмови особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, надати пояснення члени комісії складають відповідний акт.

За приписами п. 7 Порядку №950 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування;

3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування;

4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

5) звертатися до керівника органу у письмовій формі з обґрунтованим клопотанням про виведення із складу комісії з проведення службового розслідування осіб, в яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, стосовно якої проводиться службове розслідування.

З матеріалів справи слідує, що позивач була ознайомлена з Розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 » від 27 серпня 2020 року №367-К 28.08.2020 та отримала його копію. Наведені обставини підтверджуються копією вказаного розпорядження, що міститься у матеріалах справи, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач підтвердила, що підпис на розпорядженні проставлений нею, а відтак твердження позивача що вона не була обізнана про проведення щодо неї службового розслідування є необґрунтованими.

Відповідно до п. 8 Порядку №950 за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються:

факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру;

обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.

У разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення комісія подає керівникові органу пропозицію щодо надіслання акта службового розслідування до спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

Члени комісії мають право викласти письмово свою окрему думку, яка додається до акта.

Згідно з п.9 Порядку №950 акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або особа, стосовно якої проведено службове розслідування, не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомила комісію про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень.

Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.

Знімати копії з акта службового розслідування до подання його на розгляд керівника органу забороняється.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що її права були порушені у зв`язку з відмовою у видачі копії акту від 28.09.2020, оскільки, як вже було зазначено, відповідно до п.9 Порядку №950 знімати копії з акта службового розслідування до подання його на розгляд керівника органу забороняється. Позяак в судовому засіданні встановлено, що на час ознайомлення з актом, останній на розгляд керівника ще не був поданий. Крім того, позивач відмовилася від підписання акта службового розслідування, про що складено відповідний акт від 30 вересня 2020 року ( т.3 а.с. 106).

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що позивач була попереджена про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування в день ознайомлення, що суперечить вимогам п. 9 Порядку№950, однак таке порушення не може бути єдиною і достатньою підставою для висновку про протиправність проведення службового розслідування в цілому та відповідно наявність підстав для скасування її наслідків.

Щодо тверджень про несвоєчасний розрахунок із позивачем при звільненні суд зазначає наступне.

Відповіднодо до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Так, відповідно до оскаржуваного розпорядження №424-К від 01.10.2020 позивача було звільнено з 02.10.2020. Тобто 2 жовтня 2020 року є останнім робочим днем та саме в цей день відповідач мав провести виплату всіх сум, що належить позивачу. В судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося сторонами, що після звільнення позивача на її картковий рахунок 13.10.2020 було виплачено кошти у розмірі 1 688,28грн. за період тимчасової непрацездатності з 10.09.2020 по 15.09.2020.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно приписів п. 8 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 №12, робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат, та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.

Таким чином, своєчасність перерахунку коштів за період починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності покладений на фонд соціального страхування України.

Позяак відповідно до. приписів ст. 34 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

З огляду на викладене судом не встановлено порушення строків розрахунку із ОСОБА_1 при звільненні з боку Білоцерківської міської ради Київської області.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні моральної шкоди як похідної позовної вимоги.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно із частиною 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Зважаючи, що матеріали справи не містять доказів понесення судових витрат відповідачем, підстави для їх компенсації відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 16 липня 2021 р.

Горобцова Я.В.