Справа № 500/808/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань роз`яснення судового рішення

Справа № 500/808/20

14 липня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Куриляк М.Г.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про роз`яснення рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив:

- визнати бездіяльність, що супроводжується у відмові Головного управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і у невчиненні нарахування та виплату йому пенсії із врахуванням двох довідок про складові заробітної плати за №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 та за №89/10/19-00-05-53 від 14.02.2019, виданих Головним управлінням ДФС в Тернопільській області протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і вчинити нарахування та виплату йому пенсії із врахуванням двох довідок про складові заробітної плати за №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 на суму 7000 грн та за №89/10/19-00-05-53 від 14.02.2019 на суму 7868,89 грн з 20 лютого 2019 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 у справі №500/808/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 у справі №500/808/20, залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

02.07.2021, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/808/20 у якій він просить «адекватно, чітко та повно» роз`яснити цілком не зрозуміле позивачу рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 в мотивувальній та резолютивній частині стосовно того, яку саме позивач отримує пенсію, а саме: згідно пункту 12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, що за віком відповідно до Закону України «Про державну службу України» від 16.12.1993 №3723-ХІІ чи лише відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що з мотивувальної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції позивачу не зрозуміло який вид пенсії він отримує та, відповідно, йому важко обрати і здійснити ефективний та адекватний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки внаслідок цієї неясності та невизначеності існує подвійне , аутентичне тлумачення даного рішення суду та грубе порушення законного права позивача на пенсію.

Позивач вказує, що він «не знає чи отримує пенсію згідно пункту 12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ чи лише відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою від 12.07.2021 суд призначив до розгляду заяву про роз`яснення судового рішення у справі №500/808/20 від 19.06.2021 на 14.07.2021.

У судове засідання, призначене на 14.07.2021, відповідач не прибув, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву про роз`яснення судового рішення, заслухавши пояснення позивача - ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Процесуальний правовий інститут роз`яснення судового рішення регламентовано положеннями статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З приписів вказаної норми слідує, що підстави для роз`яснення судового рішення існують лише тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Отже, підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Враховуючи зазначене, суд констатує, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №0907/2а-5226/2011.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення та усних пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні слідує, що позивач просить «адекватно, чітко та повно» роз`яснити не зрозуміле позивачу рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.06.2020, зокрема резолютивну частину рішення стосовно того, яку саме позивач отримує пенсію, а саме: згідно пункту 12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, що за віком відповідно до Закону України «Про державну службу України» від 16.12.1993 №3723-ХІІ чи лише відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

При цьому мотиви та підстави, якими позивач обґрунтовує таку заяву, на переконання суду, по-суті зводяться до незгоди позивача з рішенням суду першої інстанції позаяк позивач стверджує, що після ознайомлення із мотивувальною частиною рішення суду за результатами судового розгляду справи №500/808/20 Тернопільським окружним судом, позивачу перестала бути відомою та обставина, щодо того, на якій із видів пенсії він перебуває.

Однак, суд такі мотиви позивача оцінює критично та зауважує, що позивач скористався правом апеляційного оскарження рішення Тернопільським окружним судом від 19.06.2020 №500/808/20.

Так, зі змісту апеляційної скарги, яка міститься у матеріалах судової справи, слідує, що позивач, звертаючись до Восьмого апеляційного адміністративного суду зі скаргою на рішення суду першої інстанції, зазначив з-поміж іншого також підставу неналежної мотивації такого судового рішення (арк. справи 72-76).

Суд наголошує, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, залишив його без змін при цьому додатково вказав, що на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №819/2352/17 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018, позивачу призначена пенсія за віком, згідно Закону України «Про державну службу», з 28.08.2017. Тобто, позивач (з врахуванням вказаного судового рішення, яке набрало законної сили) має право на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, що в даному випадку не заперечується сторонами та в подальшому було реалізовано, шляхом прийняття рішення пенсійного органу про призначення призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (арк. справи 91).

З наведеного слідує, що за судового розгляду в межах іншої судової справи за №819/2352/17 було досліджено та встановлено право позивача на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, та реалізацію зазначеного права позивачем.

Суд наголошує, що обставини та підстави, на які покликається позивач у заяві про роз`яснення мотивувальної та резолютивної частини судового рішення, за своєю суттю не свідчать про неясність судового рішення в частині того, яку саме позивач отримує пенсію, що у свою чергу, виключає можливість застосовування судом, за таких умов, інституту «роз`яснення судового рішення», передбаченого статтею 254 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 у справі №500/808/20 є чітким та зрозумілим, мотивувальна частина рішення відповідає резолютивній частині, отже, заява ОСОБА_1 про роз`яснення зазначеного судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №500/808/21 від 19.06.2020, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 14 липня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.