Справа № 500/3199/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3199/21

14 липня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень у виконавчому провадженні №64019856, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 21.05.2021 у виконавчому провадженні №64019856 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській 01.06.2021 отримано постанову від 21.05.2021 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. про накладення штрафу в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні №64019856 за невиконання виконавчого листа №2-а-483/10, виданого 20.06.2018, згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно та з врахуванням виплачених сум за цей період.

Позивач вказує, що підстави для накладення такого штрафу у відповідача відсутні, оскільки рішення суду виконано у повному обсязі, а виконавче провадження - закрито.

Ухвалою від 09.06.2021 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви

У встановлений судом строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, з огляду на що суд ухвалою від 29.06.2021 відкрив провадження у справі, та призначив судове засідання на 09.07.2021.

08.07.2021, через відділ документального забезпечення суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області №2-а/603/1/2021 від 16.03.2021 замінено сторону у виконавчому провадженні №64019856 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-483/10, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.06.2018, з Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 26.04.2021 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №64019856 замінено сторону боржника у виконавчому провадженні із Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Надалі, керуючись вимогами статті 63,75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 21.05.2021 на боржника накладено штраф в розмірі 5100 грн, про що винесено постанову про накладення штрафу від 21.05.2021 у виконавчому провадженні №64019856. Водночас, вимогою державного виконавця від 21.05.2021, боржника зобов`язано виконати вимоги виконавчого листа №2-а-483/10 від 20.06.2018, виданого Монастириським районним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно та з врахуванням виплачених сум за цей період.

Окрім цього, відповідач вказує, що станом на 08.06.2021, на його адресу від позивача надійшло повідомлення №1900-0802-5/16900 від 04.06.2021 про те, що рішення суду боржником виконано, - у березні 2021 року боржником проведено виплату заборгованості в сумі 1068,24 грн.

З огляду на що, керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64019856 (арк. справи 21-57).

У судове засідання, призначене на 09.07.2021, сторони не прибули водночас, через відділ документального забезпечення суду, подали клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами у справі (арк. справи 20, 58).

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд ухвалою від 09.07.2021, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження №64019856 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-483/10 виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.06.2018 року про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитини війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно та з врахуванням виплачених сум за цей період.

Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №64019856 від 31.12.2020 первинним боржником у зазначеному виконавчому провадженні був суб`єкт владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області (арк. справи 36-37).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, звернулось із листом від 27.01.2021 №1900-0802-5/2282, до відповідача у якому повідомило, що рішення суду у справі №2-а-483/10 в частині проведення нарахування підвищення до пенсії як дитині війни - ОСОБА_1 , виконано станом на 18.03.2019, що підтверджується Розпорядженням від 18.03.2019 №115109 (арк. справи 40-41).

Однак, щодо виконання рішення суду у справі №2-а-483/10 в частині проведення виплати підвищення до пенсії як дитині війни - ОСОБА_1 , то в цій частині рішення суду станом на 27.01.2021 не виконано з підстав відсутності належного фінансування таких видатків державного бюджету, однак, дане рішення суду обліковується позивачем у реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та буде виконано в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат (арк. справи 38-39).

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження №64019856 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-483/10 виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.06.2018 року, з Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у зв`язку з реорганізацією органів Пенсійного фонду України (арк. справи 42).

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.03.2021 подання (заяву) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич Олесі Миколаївни про заміну сторони її правонаступником - задоволено та ухвалено замінити сторону виконавчого провадження №64019856 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-483/10 виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.06.2018 року, а саме первісного боржника Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95596162).

З урахуванням зазначеної ухвали, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову від 26.04.2021 ВП №64019856 про заміну сторони виконавчого провадження (арк. справи 47-48).

Надалі, 21.05.2021, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні №64019856 за невиконання боржником виконавчого листа №2-а-483/10, виданого 20.06.2018, згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно та з врахуванням виплачених сум за цей період.

Окрім цього, 21.05.2021, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено вимогу виконавця про виконання виконавчого листа №2-а-483/10 виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.06.2018 року про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитини війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно та з врахуванням виплачених сум за цей період.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 04.06.2021 №1900-0802-5/16900, на вимогу державного виконавця 21.05.2021 повідомило, що станом на 18.03.2019 виконано рішення суду у справі №2-а-483/10 та проведено нарахування підвищення до пенсії за віком як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно з урахуванням виплачених сум.

У березні 2021 року, згідно вказаного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено виплату заборгованості в сумі 1068,24 грн.

04.06.2021, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64019856 з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такі висновки щодо застосування норм права стосовно питання відповідальності боржника у виконавчому провадженні викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні №64019856, суд встановив, що на виконання рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10, Головне управління 18.03.2019 проведено нарахування підвищення до пенсії як дитині війни - ОСОБА_1 , в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 , що підтверджується Розпорядженням від 18.03.2019 №115109

Нарахована доплата обліковувалась як заборгованість у Реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 04.06.2021 №1900-0802-5/16900, окрім іншого, повідомило, що у березні 2021 року, згідно вказаного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено виплату ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1068,24 грн.

На переконання суду, зазначене свідчить про повне фактичне виконання позивачем рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10 до винесення оскаржуваної постанови.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №64019856 від 31.12.2020 до дати винесення постанови про накладення штрафу від 21.05.2021, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом №1404-VIII, а саме: не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження, що на переконання відповідача свідчить про відсутність здійснення зі сторони позивача жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Так, матеріалами справи підтверджено, що первісним боржником у справі було Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області.

Заміна первісного боржника у виконавчому провадженні №64019856 на позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відбулась 16.03.2021 - після винесення Монастириським районним судом Тернопільської області відповідної ухвали.

Водночас, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у березні 2021 року, виконано в повному обсязі рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10, що не заперечується відповідачам, яким, у свою чергу 04.06.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64019856 з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У даному випадку суд враховує, що позивач повідомив відповідача про повне виконання ним рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10, лише станом на 04.06.2021, тобто після винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Разом з тим, в силу приписів Закону України «Про виконавче провадження», такий штраф накладається на боржника лише за умови невиконання у встановлений строк відповідного рішення суду, без поважних причин.

Однак, враховуючи повне фактичне виконання зазначеного рішення суду правонаступником боржника до винесення (21.05.2021) оскаржуваної постанови про накладення штрафу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штрафу у розмірі 5100 грн, а отже постанова про накладення штрафу в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні №64019856 за невиконання боржником виконавчого листа №2-а-483/10, виданого 20.06.2018, згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №2-а-483/10 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.04.2010 по 12.11.2010 включно та з врахуванням виплачених сум за цей період, - підлягає скасуванню.

Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення №1295 від 18.06.2021 сума судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні №64019856, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №64019856 від 21 травня 2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 липня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

відповідач: - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.