Справа № 640/6911/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 липня 2021 року м. Київ № 640/6911/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСАТАЙЛ УКРАЇНИ" (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 20)
доКиївської митниці Держмитслужби (03124, м. Київ, вул. Гавела Вацвала, 8-А)
про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРСАТАЙЛ УКРАЇНИ" з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить:

скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100480/2021/00114 від 13.02.2021 р.;

зобов`язати Київську митницю Держмитслужби завершити митне оформлення транспортного засобу ТОВ "Версатайл Україна" за митною декларацією № UA100480.2021.303212 від 13.02.2021 р.

16 червня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРСАТАЙЛ УКРАЇНИ" подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову по справі № 640/6911/21 та заборонити Київській митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359) та її правонаступникам до набрання законної сили відповідним судовим рішенням по суті спору у справі № 640/6911/21 вчиняти будь-які дії щодо реалізації на митних аукціонах, редукціонах або за договором комісії, щодо безоплатної передачі у володіння і користування, щодо переробки, утилізації чи знищення транспортного засобу ТОВ «Версатайл Україна» - трактора сільськогосподарського нового колісного типу 2000 4 WD варіант 2375, серійний номер МХ5, заводський номер 0136.

Необхідність забезпечення позову обумовлено тим, що починаючи з 07 травня 2020 р. транспортний засіб, який був заявлений до митного оформлення ТОВ «Версатайл Україна», перебуває на складі митного органу з вини Київської митниці Держмитслужби та внаслідок її протиправного рішення митне оформлення цього товару досі не завершене.

У той же час, з метою перевірки стану збереженості товару ТОВ «Версатайл Україна» у травні 2021 р. звернулося до Київської митниці Держмитслужби, за результатами чого отримало лист від 26.05.2021 року, в якому відповідачем повідомлено про наявність в останнього права розпорядитися товаром підприємства в порядку ст. 243 Митного кодексу України.

В подальшому, Київська митниця Держмитслужби направила до ТОВ «Версатайл Україна» додатковий лист від 09.06.2021 року, в якому зазначила про намір митного органу розпорядитися транспортними засобами декларанта в порядку ст. 243 Митного кодексу України, оскільки буцімто «власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення строків зберігання, встановлених цим Кодексом».

Таким чином, як зазначає позивач, у разі вчинення дій відповідачем по реалізації товару, про які йдеться у зазначених вище листах, задоволення позовної вимоги про «зобов`язання Київську митницю Держмитслужби завершити митне оформлення транспортного засобу ТОВ «Версатайл Україна» за митною декларацією № UA100480.2021.303212 від 13.02.2021 р.» втратить свою ефективність та не призведе до захисту і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

А тому, на думку позивача, є всі підстави для забезпечення позову, шляхом заборонити Київській митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359) та її правонаступникам до набрання законної сили відповідним судовим рішенням по суті спору у справі № 640/6911/21 вчиняти будь-які дії щодо реалізації на митних аукціонах, редукціонах або за договором комісії, щодо безоплатної передачі у володіння і користування, щодо переробки, утилізації чи знищення транспортного засобу ТОВ «Версатайл Україна» - трактора сільськогосподарського нового колісного типу 2000 4 WD варіант 2375, серійний номер МХ5, заводський номер 0136.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить: заборонити Київській митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359) та її правонаступникам до набрання законної сили відповідним судовим рішенням по суті спору у справі № 640/6911/21 вчиняти будь-які дії щодо реалізації на митних аукціонах, редукціонах або за договором комісії, щодо безоплатної передачі у володіння і користування, щодо переробки, утилізації чи знищення транспортного засобу ТОВ «Версатайл Україна» - трактора сільськогосподарського нового колісного типу 2000 4 WD варіант 2375, серійний номер МХ5, заводський номер 0136.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача.

На підтвердження обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачем до поданої ним заяви додано копії листів Київської митниці Держмитслужби від 26.05.2021 року № 7-8-5/21/11/10507 «Щодо митного оформлення та вивезення товару зі складу» та від 09.06.2021 року № 7-8-5/21/12/10537 «Щодо митного оформлення та вивезення товару зі складу».

Суд зазначає, що відповідно до ст. 240 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пунктах 1 - 3, 5 частини першої та у пунктах 1 - 4, 7 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів, за винятком випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті. Товари, зазначені у пунктах 4 і 6 частини першої статті 238 цього Кодексу, зберігаються на складах митних органів протягом строків, необхідних для організації процедури розпорядження ними, але не більше 90 днів. Товари, зазначені у пункті 5 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, можуть зберігатися на складах митних органів протягом строків, установлених статтею 125 цього Кодексу. Товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням. Товари, зазначені у пункті 7 частини першої статті 238 цього Кодексу, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 180 днів. Товари і документація, зазначені у пунктах 8 - 11 частини першої та у пункті 8 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, зберігаються на складах митних органів протягом строків, визначених законодавством.

При цьому, ч. 1 ст. 243 МК України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах митних органів, за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення строків зберігання, встановлених цим Кодексом, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню, про що відповідний митний орган повідомляє власника зазначених товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноважену ним особу не пізніш як за 15 днів до закінчення строків зберігання. Таке повідомлення не направляється після закінчення строків зберігання, зазначених у частинах другій та п`ятій статті 240 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз вказаних статей МК України свідчить про те, що транспортні засоби зберігаються на складах митних органах протягом 90 днів (ст. 240 МК України), після чого, можуть підлягати реалізації (ст. 243 МК України). При цьому, за змістом ч. 1 ст. 243 МК України, власник повідомляється про такий намір не пізніше 15 днів до закінчення строків зберігання.

Із матеріалів, доданих до заяви про забезпечення позову вбачається, що Київська митниця Держмитслужби направила позивачу листи, у яких роз`яснює зміст та порядок застосування ст. 243 МК України, проте жодного повідомлення про закінчення терміну зберігання суду не надано.

При цьому, згадані листи надані у відповідь на звернення позивача, тобто, не є інформацією, якою Митниця повідомляє про реалізацію транспортних засобів, строк зберігання на складах яких спливає.

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем не надано інших доказів, які свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, так само як і не надано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення його клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСАТАЙЛ УКРАЇНИ" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко