Справа № 320/3756/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року справа №320/3756/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С. О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради Броварського району про визнання протиправним та скасування рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Зазимської сільської ради Броварського району про визнання протиправним та скасування рішення Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 04.03.2021 №786-07 позачергової VIII.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що за результатами розгляду його клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с.Пухівка в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Зазимською сільською радою Броварського району Київської області прийнято рішення від 04.03.2021 №786-07 позачергової-VIII, яким відповідач замість затвердження відповідного проекта землеустрою доручив комісії з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості на території Зазимської сільської ради та комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування, обстежити відповідну земельну ділянку на наявність земельних насаджень та об`єктів нерухомості та ініціював проведення державної експертизи проекту землеустрою.

Позивач не погоджується зі спірним рішенням та стверджує, що поданий ним проект землеустрою був погоджений належним чином територіальним органом Держгеокадастру, а самим відповідачем 28.12.2020 була складена довідка, якою підтверджено відсутність зелених насаджень на території, запланованій до відведення, а тому відсутні перешкоди для затвердження землевпорядної документації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що дослідивши поданий позивачем проект із землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства с.Пухівка в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, Зазимською сільською радою встановлено, що у пункті 9.2.2 висновку наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 18.01.2021 вказано, що за даними ДЗК, на запроектованій земельній ділянці площею 0,3500 га, кадастровий номер :01:01:052:0052, наявна деревна та чагарникова рослинність і при цьому у запропонованому проекті землеустрою відсутній розрахунок збитків. При цьому, наявність зелених насаджень була виявлена відповідачем при здійсненні виїзду на територію спірної земельної ділянки.

Також у даному висновку не відображено наявність житлових будинків та свердловини як водного об`єкту, що також було виявлено при виїзді на місцевість.

Відповідач зауважив, що наданий позивачем проект землеустрою не може бути затверджений без належної грошової оцінки нерухомого майна, а відповідно, земельна ділянка не може бути передана у власність фізичній особі без відшкодування збитків.

Крім того, відповідач зазначив, що поданий позивачем проект землеустрою не містить підпису інженера-землевпорядника ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам Закону України "Про землеустрій".

Також відповідач зауважив, що надана позивачем проектна документація не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, оскільки межові знаки земельної ділянки не закріплювалися у присутності власника земельної ділянки.

Відповідач зазначив, що проектна документація суперечить Генеральному плану села Пухівка Броварського району, Київської області в частині цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач повідомив, що Зазимська сільська рада Броварського району Київської області виступила ініціатором проведення експертизи наданого позивачем проекту землеустрою, оскільки розробник проекту у матеріалах справи не зазначив, що на відповідній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме: 6 дерев`яних житлових будинків, свердловини та зелені насадження, які в сукупності мають певну грошову ціну і повинні бути оцінені.

Питання щодо затвердження проекту землеустрою буде розглянуто лише після надходження результатів державної експертизи та оцінки відповідного майна.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, у якому не наведені жодні мотиви такого клопотання, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що заявлене відповідачем клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні є заявою з процесуальних питань.

Так, частиною першою статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Згідно з частиною першою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, серед іншого, підстави заяви (клопотання, заперечення).

При цьому, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду (ч.2 ст.167 КАС України).

Отже, процесуальні норми адміністративного судочинства вимагають від заявників наводити мотиви (підстави) поданих ними заяв та клопотань, за результатом розгляду та аналізу яких судом і приймається рішення по суті заявленого питання.

Суд зауважує, що одними з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч.3 ст.2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з положеннями статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зауважує, що перелік прикладів зловживань процесуальними правами, наведений у частині другій статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, не є вичерпним, що підтверджується вживанням законодавцем прислівника "зокрема".

Водночас одним з випадків зловживань процесуальними правами є подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Суд вважає, що аналогічним чином в якості зловживання учасником судового процесу наданими йому процесуальними правами може бути розцінено подання завідомо безпідставної заяви чи клопотання, у яких не наведені жодні мотиви та передумови для їх подання, як правові, так і фактичні.

Частиною третьою та четвертою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З урахуванням наведених норм, суд вважає, що подання відповідачем клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін без наведення у такому клопотанні жодних правових та фактичних підстав, тобто абсолютно немотивованого, свідчить про недобросовісне використання відповідачем наданих йому процесуальних прав та має ознаки зловживання такими правами.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами та залишити без розгляду заявлене відповідачем клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м.Києві 06.04.2000 (а.с.15).

Судом встановлено, що Пухівською сільською радою Броварського району Київської області прийнято рішення від 06.11.2020 №1668-L-VII, пунктом 1 якого встановлено надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства в с.Пухівка.

Пунктами 2 вказаного рішення рекомендовано позивачу звернутися до землевпорядної організації з метою замовлення робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та встановлено розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погодити його згідно норм чинного законодавства України (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Броварського районного виробничого відділу Київської обласної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" із заявою від 29.12.2020 про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (а.с.26).

На замовлення позивача Броварським районним виробничим відділом Київської обласної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" було виготовлено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с.Пухівка в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.22-69).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.02.2021 №НВ-021 на підставі вказаного проекту землеустрою 04.02.2021 Відділом у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,3500 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Пухівка, Броварський р-н., Київська область, та присвоєно їй кадастровий номер :01:051:0052 (а.с.8-9).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Київської області, зокрема, Зазимську територіальну громаду із центром у с. Зазим`є, до складу якої входять АДРЕСА_1 , території яких входять до складу території Зазимської територіальної громади.

Згідно з пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 15.07.2020 №795-ІХ "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" призначено чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів (крім визначених пунктами 2 і 3 цієї Постанови) на неділю 25.10.2020. Водночас пунктом 5 указаної Постанови визначено, що чергові місцеві вибори не проводяться в разі призначення перших виборів депутатів відповідних місцевих рад та сільських, селищних, міських голів на 25.10.2020.

Постановою Центральної виборчої комісії від 08.08.2020 №160 "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року" призначено на неділю, 25.10.2020, перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів, зокрема у Зазимській сільській територіальній громаді перші вибори депутатів Зазимської сільської ради Броварського району Київської області та Зазимського сільського голови Броварського району Київської області.

25.10.2020 проведені перші вибори депутатів Зазимської сільської ради Броварського району Київської області та Зазимського сільського голови Броварського району Київської області.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" від 16 квітня 2020 року № 562-IX (далі - Закон №562-ІХ) установлено, що у 2020 році перші місцеві вибори депутатів сільських, селищних, міських рад і відповідних сільських, селищних, міських голів територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі Закону, проводяться одночасно з черговими місцевими виборами 2020 року.

Відповідно до пунктів 3, 4 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №562-ІХ:

- вибори депутатів сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, не проводяться;

- повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році відповідно до підпункту 2 цього пункту.

Наведене свідчить, що територія Пухівської сільської ради Броварського району Київської області увійшла до складу Зазимської сільської територіальної громади, а відтак повноваження Пухівської сільської ради Броварського району Київської області припинені в день набуття повноважень Зазимської сільської ради Броварського району Київської області.

Відповідні повноваження Зазимською сільською радою Броварського району Київської області були набуті 26 листопада 2020 року, що підтверджується її протокольним рішенням № 01 -01- VІII, розміщеним на офіційному веб-сайті (http://zotg.gov.ua/index.php/rishennya/rishennya/category/8-01-sesiia-8-sklykannia-26112020).

Судом встановлено, що на підставі рішення Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 04.03.2021 №683-07-позачергової -VIII завершено процес реорганізації юридичної особи Пухівської сільської ради шляхом приєднання до Зазимської сільської ради (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що начальником Броварського районного виробничого відділу Київської обласної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" Віктором Пильтяєм було подано до Зазимської сільської ради клопотання про затвердження розробленого проекту землеустрою відповідної земельної ділянки (а.с.75).

За результатами розгляду вказаного проекту землеустрою Зазимською сільської радою Броварського району Київської області було прийнято рішення від 04.03.2021 №786-07-позачергової-VIII, пунктом 1 якого встановлено доручити комісії з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості на території Зазимської сільської ради та комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування, обстежити земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:0052 на наявність земельних насаджень та об`єктів нерухомості, залучивши до комісії розробника землевпорядної документації, оскільки саме розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Пунктом 2 рішення встановлено ініціювати проведення державної експертизи БРВВ КОФ ДП "ЦДЗК" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства с.Пухівка в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 , Державним управлінням ГУ Держгеокадастр у Київській області, з метою експертного дослідження, перевірки, аналізу і оцінки проекту землеустрою. Встановлено долучити до проекту акт обстеження земельної ділянки та довідку державної статистичної звітності по формі 6-зем.

Встановлено після доповнення проекту землеустрою відповідними матеріалами та проходження державної експертизи подати проект на розгляд Зазимської сільської ради (а.с.11).

Зазимська сільська рада Броварського району Київської області листом від 16.04.2021 №297/02-24 повідомила позивачу про те, що на виконання спірного рішення постійна комісія з земельних відносин агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування 25.03.2021 провела обстеження спірної земельної ділянки, в ході якої було виявлено 6 дерев`яних будиночків для літнього відпочинку, що перебувають у задовільному стані та свердловину - у незадовільному. Інформація щодо власників зазначеного майна у відповідача відсутня.

Зазимська сільська рада виступає ініціатором проведення державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , площею 0,35 00 га з кадастровим номером :01:051:0052, яка розташована по АДРЕСА_2 , розробленого БРВВ КОФ ДП "ЦДЗК", з метою експертного дослідження, перевірки, аналізу і оцінки об`єкта державної експертизи та отримання обґрунтованого та об`єктивного експертного висновку, оскільки розробник у матеріалах проекту не зазначив, що на даній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме: 6 дерев`яних будиночків для літнього відпочинку та свердловина (а.с.78).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазнає таке.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами третьою та четвертою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини восьмої статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частиною шостою статті 186 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент прийняття спірного рішення) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною вісімнадцятою цієї ж статті визначено, що Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

- додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій";

- надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

- проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

Згідно з частиною першою статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною четвертою статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Отже, зміст наведених норм права свідчить про те, що законом передбачено певний алгоритм та етапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Отже, за змістом вищенаведених норм ЗК України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку, визначеному статтею 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 цього Кодексу не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 22.10.2020 у справі №808/3083/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92362816) та від 06.03.2019 у справі №640/2594/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80269161).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що спірним рішенням відповідач фактично відмовив позивачу у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення власність для ведення особистого селянського господарства с.Пухівка в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, посилаючись на необхідність його доопрацювання.

Так, доопрацювання проекту передбачало доручення комісії з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості на території Зазимської сільської ради та комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування, провести обстеження відповідної земельної ділянки на предмет наявності земельних насаджень та об`єктів нерухомості, залучивши до комісії розробника землевпорядної документації.

Крім того, спірним рішенням відповідач ініціював проведення державної експертизи відповідного проекту землеустрою та зазначив про необхідність долучення до проекту акта обстеження земельної ділянки та довідку державної статистичної звітності по формі 6-зем.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що підстави для прийняття відповідачем спірного рішення відсутні, оскільки поданий ним проект землеустрою погоджений належним чином та не підлягає обов`язковій державній експертизі.

У свою чергу, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що за відомостями пункту 9.2.2 висновку наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 18.01.2021 вбачається, що за даними ДЗК, на запроектованій земельній ділянці площею 0,3500 га, кадастровий номер :01:01:052:0052 наявна деревна та чагарникова рослинність і при цьому у запропонованому проекті землеустрою відсутній розрахунок збитків.

Також у даному висновку не відображено наявність житлових будинків та свердловини як водного об`єкту.

Відповідач зауважив, що наданий позивачем проект землеустрою не може бути затверджений без належної грошової оцінки нерухомого майна, а відповідно, земельна ділянка не може бути передана у власність фізичній особі без відшкодування збитків.

Відповідач зазначив, що Зазимська сільська рада Броварського району Київської області виступила ініціатором проведення експертизи наданого позивачем проекту землеустрою, оскільки розробник проекту у матеріалах справи не зазначив, що на відповідній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме: 6 дерев`яних житлових будинків, свердловини та зелені насадження, які в сукупності мають певну грошову ціну і повинні бути оцінені.

З цього приводу суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон №858) визначено, що у цьому Законі наведені нижче основні терміни вживаються в такому значенні: проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Частинами першою-другою статті 50 Закону №858 передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №858 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Позивачем долучено до матеріалів справи довідку виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 28.12.2020 №984, в якій вказано, що на земельній ділянці, площею 0,5 га, що розташована по АДРЕСА_2 , відсутні комунікації (ЛЕП, газопровід, водопровід, телефонний кабель) та зелені насадження (а.с.12).

Однак, як вбачається з пункту 9.2.2 розділу 9 висновку Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 18.01.2021 №1055/82-21 про розгляд документації із землеустрою (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства с.Пухівка в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 ), згідно даних ДЗК на запроектованій земельній ділянці наявна деревна та чагарникова рослинність, а в проекті землеустрою відсутній розрахунок збитків. Обґрунтувати.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що у пункті 10 висновку (підсумкова оцінка документації із землеустрою) вказано про погодження поданого позивачем проекту землеустрою (а.с.29-30).

Отже, матеріали справи свідчать про погодження Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області наданого позивачем проекту із землеустрою, що у розумінні вимог Земельного кодексу України, є передумовою для затвердження органом місцевого самоврядування відповідного проекту землеустрою.

Суд звертає увагу на те, що вимогами чинного законодавства не передбачено можливість органу місцевого самоврядування відкласти питання щодо погодження проекту землеустрою, зокрема, для здійснення обстеження зелених насаджень та об`єктів нерухомості, які розташовані на відповідній земельній ділянці, за умови попереднього погодження уповноваженим органом державної влади відповідного проекту землеустрою.

У зв`язку з цим, необхідність обстеження відповідної земельної ділянки на наявність відповідних земельних насаджень на об`єктів нерухомості не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон №2807) зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Частиною першою статті 21 цього Закону визначено, що зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.

Відповідно до частини першої та другої статті 28 Закону №2807 охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Частиною п`ятою цієї статті визначено, що у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком.

Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

Відповідно до положень пункту 14.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 N105 (далі - Правила №105), важливе значення щодо обліку об`єктів зеленого господарства має ведення реєстру зелених насаджень, що являє собою узагальнення даних про типи, видовий склад, вік, якість та кількість зелених насаджень на території населеного пункту. Узагальнення даних проводиться на електронному та паперовому носіях.

Метою ведення реєстру зелених насаджень є:

- одержання достовірних комплексних даних про кількість і стан зелених насаджень;

- ведення моніторингу стану і кількості зелених насаджень;

- визначення основних напрямів селищної, районної та міської політики в утриманні, розвитку і захисту зелених насаджень;

- розроблення програм, заходів з розвитку зелених зон населених пунктів України.

Реєстр об`єктів благоустрою зеленого господарства насаджень ведеться на основі даних паспортів, в розрізі територій населених пунктів, (сільських, селищних, районних та міських), по визначеній формі.

Натомість, відповідач не надав суду доказів того, що зелені насадження, наявність яких, за твердженням відповідача, є перешкодою для затвердження розробленої позивачем землевпорядної документації, взагалі були включені до відповідного реєстру зелених насаджень.

Наявність же на запланованій до відведення земельній ділянці самосійних і порослевих дерев не є підставою для відмови у затвердженні погодженого проекту землеустрою з відведення такої ділянки.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045 затверджено Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, пунктом 2 якого визначено, що видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів

Пунктом 11 цього Порядку закріплено, що відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній або юридичній особі (крім відновної вартості зелених насаджень, посаджених (створених) цією особою), сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи.

Щодо призначення відповідачем на підставі спірного рішення державної експертизи проекту землеустрою позивача, суд зазначає таке.

Частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначені Законом України "Про державну економічну експертизу" від 17.06.2004 №1808-IV (далі - Закон №1808, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №1808 визначено, що державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об`єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об`єктів експертизи.

Згідно з статтею 6 Закону №1808 об`єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру.

Відповідно до частини першої - третьої статті 7 Закону №1808 суб`єктами державної експертизи є замовники та виконавці.

Замовниками державної експертизи є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, землевласники, землекористувачі, підприємства, установи, організації і громадяни, заінтересовані у проведенні такої експертизи, а також розробники об`єктів державної експертизи.

Виконавцями державної експертизи є експерти, які працюють у складі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері державної експертизи і мають високу кваліфікацію та спеціальні знання, а також висококваліфіковані спеціалісти або наукові працівники, які залучаються цими органами до її проведення відповідно до закону (далі - експерти державної експертизи).

Згідно з статтею 8 Закону №1808 державна експертиза проводиться в обов`язковій, вибірковій та добровільній формах.

Статтею 9 Закону №1808 передбачено, що обов`язковій державній експертизі підлягають:

- схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;

- проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

- проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів;

- проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель у разі формування земельних ділянок за рахунок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону №1808 обов`язкова державна експертиза проводиться за клопотанням (заявами) замовників чи розробників об`єктів державної експертизи, а при вирішенні земельних спорів - також за клопотанням відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Отже, Законом №1808 визначено право органу місцевого самоврядування призначити проведення обов`язкової державної експертизи.

При цьому, вказаним нормативно-правовим актом визначений вичерпний перелік документації із землеустрою, яка підлягає обов`язковій державній експертизі.

Суд наголошує на тому, що проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства не належить до переліку документації із землеустрою, яка підлягає обов`язковій державній експертизі.

У зв`язку з цим, суд вважає, що позивач дійшов помилкового висновку щодо необхідності призначення обов`язкової державної експертизи проекту землеустрою, поданого позивачем на затвердження.

Крім того, суд ставиться критично до посилань відповідача у спірному рішення на необхідність додаткового долучення позивачем до проекту землеустрою акта обстеження земельної ділянки та довідки державної статистичної звітності по формі 6-зем, оскільки надання вказаних документів не передбачено ст.50 Закону України "Про землеустрій".

Щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву на неналежне оформлення відповідного проекту землеустрою у зв`язку з відсутністю у документі підпису інженера-землевпорядника ОСОБА_2 , закріплення межових знаків земельної ділянки за відсутності органу місцевого самоврядування та на невідповідність проекту землеустрою Генеральному плану села Пухівка Броварського району, Київської області в частині цільового призначення земельної ділянки, то суд зазначає, що у спірному рішенні не зазначені вказані мотиви.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд не приймає до уваги викладені відповідачами у відзиві на позовну заяву твердження щодо невідповідності проекту землеустрою вимогам Закону України "Про землеустрій", Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками та Генеральному плану, оскільки такі твердження не були покладені в основу спірного рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що на момент звернення позивача до Зазимської сільської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідний проект землеустрою був погоджений ГУ Держземагенства у Рівненській області у встановленому чинним законодавством порядку та не підлягав обов`язковій державній експертизі, у той час як відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд дійшов висновку про те, що підстави для відмови відповідача у його затвердженні були відсутні.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати спірне рішення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції від 31.03.2021 №0.0..1 (а.с.6-а), який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Зазимської сільської ради Броварського району Київської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 04.03.2021 №786-07 позачергової-VIII "Про розгляд проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с.Пухівка ОСОБА_1 ".

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (ідентифікаційний код 04363876, місцезнаходження: 07415, Київська обл., Броварський р-н., с.Зазим`я, вул.Широка, буд.6).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.