Справа № 340/4460/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4460/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглядаючи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: приватне сільськогосподарське підприємство "Урожай" (26100, Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ, вул. Садова, 54а, )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне сільськогосподарське підприємство "Урожай" (надалі - ПСП "Урожай") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позов ПСП "Урожай" мотивовано тим, що спірне податкове повідомлення - рішення винесене ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом №20/11-28-05-04/32550512 від 23.03.2020 року, якою встановлено заниження податку на додану вартість через визнання безтоварними (нереальними) господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ "НК Енерджі Ойл" за вересень-жовтень 2019 року. Позивач заперечує ці висновки відповідача, стверджуючи, що вони не відповідають фактичним даним про характер його взаємовідносин з вказаним контрагентом щодо придбання нафтопродуктів, які підтверджені належними первинними документами. Доводячи реальність господарських операцій, поставлених під сумнів відповідачем, просить суд визнати спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати його.

Ухвалою судді від 16.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ПСП "Урожай" щодо його взаємовідносин з ТОВ "НК Енерджі Ойл", на підставі аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, ІС "Податковий блок" та іншої наявної в контролюючому органі інформації, встановлено ознаки нереальності здійснення господарських операцій з придбання позивачем нафтопродуктів у ТОВ "НК Енерджі Ойл", зважаючи на відсутність резервуарів за адресою пунктів навантаження, вказаною в наданих позивачем на перевірку товарно-транспортних накладних. В цих товарно-транспортних накладних не зазначено ідентифікаційні коди автомобільних перевізників, що унеможливлює відстеження реальності транспортування за вказаними маршрутами та наявності у перевізників найманих осіб та спеціальних дозволів на перевезення небезпечних вантажів; крім того, неможливо встановити адресу, з якої фактично здійснювалось перевезення товарів та встановити їх походження. Представник відповідача вказав, що директор ТОВ "НК Енерджі Ойл" Шабанова І.Л., яка вказана підписантом первинних документів, надала пояснення про те, що немає жодного відношення до юридичної особи ТОВ "НК Енерджі Ойл" та до його фінансово-господарської діяльності. Отже, надані ПСП "Урожай" документи щодо господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ "НК Енерджі Ойл" не є належно оформленими первинними документами, оскільки не відповідають встановленим пунктом 201.1 статті 201 ПК України та частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вимогам щодо їх складення і підписання повноважною особою платника податків. Тому такі документи не можуть бути належним документальним підтвердженням проведення господарських операцій та підставою для формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість. Ці обставини стали підставою для висновків про безтоварний характер задокументованих операцій із поставки на адресу позивача нафтопродуктів та зумовили донарахування грошових зобов`язань з податку на додану вартість. Доводячи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позову, стверджуючи, що надані ним первинні документи підтверджують господарські взаємовідносини з ТОВ "НК Енерджі Ойл" та доводять наявність господарської та ділової мети у їхніх діях, фактичність здійснення господарських операцій, подальший рух товарів та позитивну зміну активів підприємства.

Ухвалою від 05.01.2021 року суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

У ході судового розгляду справи представники сторін подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ПСП "Урожай" з 13.02.2004 року зареєстроване як юридична особа, є платником ПДВ. Основним видом його економічної діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. (а.с. 40, 43)

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у березні 2020 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПСП "Урожай" з метою контролю за дотриманням вимог додаткового законодавства при визначенні по взаємовідносинах ТОВ "НК Енерджі Ойл" () за вересень та жовтень 2019 року, про що складено акт №20/11-28-05-04/32550512 від 23.03.2020 року. (а.с. 17 - 24)

Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті занижено податок на додану вартість на загальну суму 31800 грн. за жовтень 2019 року.

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" №4 від 08.04.2020 року, яким ПСП "Урожай" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 39750 грн., з яких: 31800 грн. - податкове зобов`язання, 7950 грн. - штрафна санкція. (а.с. 30)

Не погодившись з цим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що його предметом є висновки контролюючого органу про неправомірність відображення позивачем у податковому обліку взаємовідносин з ТОВ "НК Енерджі Ойл" за вересень-жовтень 2019 року. Виявлені порушення податкового законодавства кваліфіковані контролюючим органом за п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України і, за висновками відповідача, полягали в тому, що позивач сформував податковий кредит з податку на додану вартість на підставі документів, виписаних цим контрагентом, який не мав можливості фактично здійснювати господарську діяльність.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (надалі - ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як передбачено пунктами 44.1, 44.2 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до абзаців 5, 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов`язань).

Якщо задекларована господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

У свою чергу, необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їхнього реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника з метою штучного створення умов для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку.

У ході судового розгляду справи представник позивача доводив те, що дані податкового обліку ПСП "Урожай", у яких відображені його взаємовідносини з ТОВ "НК Енерджі Ойл", що не визнаються відповідачем, підтверджені належними первинними документами.

Натомість, представник відповідача, посилаючись на висновки акту перевірки, наполягав на відсутності фактичних господарських відносин між позивачем та вказаним контрагентом.

Як видно з матеріалів справи, взаємовідносини позивача з ТОВ "НК Енерджі Ойл" ґрунтувалися на договорі поставки нафтопродуктів №38 від 30.09.2019 року, за умовами якого ТОВ "НК Енерджі Ойл" (постачальник) зобов`язується передати в погоджені терміни, а ПСП "Урожай" (покупець) прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі і додатках до нього, нафтопродукти (товар). Асортимент, кількість товару і його ціна встановлюється сторонами за погодженням в додатках до цього договору на підставі заявки покупця (усної або письмової) і вказується в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або у відвантажувальних документах (видаткових накладних та/або товарно-транспортних накладних) на товар. (а.с. 44 - 46)

На виконання умов цього договору ТОВ "НК Енерджі Ойл" поставило ПСП "Урожай" нафтопродукти - паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО )) у кількості 6, 666 т на загальну суму 190800 грн., у т.ч. ПДВ - 31800 грн.

Виставлені ТОВ "НК Енерджі Ойл" рахунки на попередню оплату №90 від 30.09.2019 року та №101 від 07.10.2019 року оплачені позивачем у безготівковій формі платіжними дорученнями №1355 від 30.09.2019 року на суму 96800 грн. та №1358 від 08.10.2019 року на суму 94000 грн. (а.с. 47, 48, 51, 52)

За фактом попередньої оплати постачальником складені податкові накладні №85 від 30.09.2019 року та №96 від 08.10.2019 року, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с. 89, 90)

Передача товару оформлена складанням видаткових накладних №87 від 04.10.2019 року, №95 від 11.10.2019 року та товарно-транспортних накладних №87 від 04.10.2019 року та №95 від 11.10.2019 року. (а.с. 49, 50, 53, 54)

Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ "НК Енерджі Ойл", віднесено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року в сумі 16133,33 грн. та податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року в сумі 15666,67 грн. (а.с. 123 - 133)

Суд, дослідивши обставини здійснення господарських операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку, поставлені під сумнів відповідачем, та оцінивши відносини, які склалися безпосередньо між учасниками цих операцій, дійшов до висновку, що господарські операції з придбання ПСП "Урожай" нафтопродуктів у ТОВ "НК Енерджі Ойл" мали місце та фактично здійснені. Суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені необхідними первинними документами, зокрема податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН. Вказані первинні документи, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідачем не спростовано та не доведено, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.

В акті перевірки №20/11-28-05-04/32550512 від 23.03.2020 року вказано про недоліки товарно-транспортних накладних, що, на думку контролюючого органу, ставить під сумнів реальність операцій з поставки товарів позивачеві.

Суд не погоджується з такими доводами та зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 року у справі №816/166/15-а, від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16, від 24.05.2019 року №826/7423/16.

Судом установлено, що позивач не був замовником перевезення товарів, оскільки за умовами договору поставки №38 від 30.09.2019 року перевезення товару здійснювалося силами постачальника, залученими ним транспортними засобами. Відтак позивач не несе відповідальності за недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних, складених перевізниками. Натомість факт передачі товарів позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними, які наявні у нього.

Зміст акту перевірки №20/11-28-05-04/32550512 від 23.03.2020 року свідчить, що фактичною підставою для висновків контролюючого органу про нереальність (безтоварність) операцій з постачання товарів ТОВ "НК Енерджі Ойл" позивачеві, стала інформація про фіктивність ТОВ "НК Енерджі Ойл", внесена до реєстру АІС "СФП", яка ґрунтувалася на зокрема на поясненнях директора ОСОБА_1 про непричетність її до діяльності цього товариства. (а.с. 74)

Статтею 83 ПК України встановлений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, в якому міститься і податкова інформація (підпункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України).

Згідно з підпунктом 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 73.5 статті 73 ПК України передбачено, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків. За результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.

Як вбачається з акту №20/11-28-05-04/32550512 від 23.03.2020 року, у ході перевірки позивача зустрічна звірка з ТОВ "НК Енерджі Ойл" з питань підтвердження отриманих від ПСП "Урожай" відомостей щодо господарських відносин між ними, контролюючим органом не проводилася. Натомість відповідач використав податкову інформацію щодо цього контрагента, наявну в базах даних інформаційних систем ДПС, на підставі якої зробив висновки про відсутність у нього необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів.

Суд вважає, що оскільки зустрічна звірка з безпосереднім постачальником позивача - ТОВ "НК Енерджі Ойл" - фактично не проводились, тому така інформація не може бути підставою для висновків щодо проведення безтоварних операцій. Такі висновки є лише припущенням контролюючого органу.

Посилання відповідача на пояснення ОСОБА_1 , відібрані у неї 08.11.2019 року старшим оперуповноваженим з ОВС відділу ОВС оперативного управління ГУ ДФС у Хмельницькій області, щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності ТОВ "НК Енерджі Ойл", суд не приймає та зазначає, що сам факт отримання свідчень (пояснень) посадової особи суб`єкта господарської діяльності не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника і реально отримати від нього роботи/послуги (товари), незважаючи на те, що контрагент можливо і має наміри щодо порушення податкового законодавства.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09.07.2020 року у справі №826/9561/17, від 04.09.2020 року у справі №1640/2783/18, від 25.09.2019 року у справі №817/992/15, від 16.04.2021 року у справі №820/4403/16.

Суд зауважує, що платник податків (покупець товару/послуг) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог податкового законодавства та правил ведення господарської діяльності і в подальшому нести відповідальність за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні підтверджуватися належними доказами. Між тим, таких доказів відповідачем суду не надано, а судом не здобуто.

У ході судового розгляду справи відповідачем не надано достатніх достовірних доказів, які б доводили нереальність виконання операцій з поставки позивачу нафтопродуктів його контрагентом ТОВ "НК Енерджі Ойл", невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків.

Оскільки відповідачем не доведено суду фактів порушення ПСП "Урожай" норм податкового законодавства при декларуванні податкових зобов`язань та податкового кредиту у деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з цим контрагентом, тому збільшення грошових зобов`язань на підставі п.54.3 ст.54 ПК України є неправомірним.

Згідно з пунктом 57.4 статті 57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню.

Відтак, позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №4 від 08.04.2020 року слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн. (а.с. 1), які слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного сільськогосподарського підприємства "Урожай" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "Р" №4 від 08.04.2020 року.

Стягнути на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Урожай" витрати на сплату судового збору у розмірі 2102 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш