Справа № 826/9499/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Київ №826/9499/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Розуменко А.Б.,

за участю представників (самопредставників):

позивачів - Пахаренка О.В.,

відповідача - Попадюк М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , про визнання незаконною та скасування державної реєстрації та рішень, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просять:

- визнати незаконною і скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :66:124:0113 площею 0,0868 га "для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд", розташованої у АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконною і скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :66:124:0107 площею 0,0868 га "для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд", розташованої у АДРЕСА_1 .

- визнати незаконним і скасувати рішення ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 20.12.2017 №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- визнати незаконним і скасувати рішення ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 20.12.2017 №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у м. Києві здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , відповідно до заяви ОСОБА_5 від 06.12.2017 №50020-02-20 і розробленого погодженого проекту землеустрою;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у м. Києві здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , відповідно до заяви ОСОБА_2 від 06.12.2017 №50020-02-20 і розробленого погодженого проекту землеустрою.

Підстави позову: - кадастровий реєстратор ГУ Держгеокадастру у м. Києві не мав підстав задовольняти заяви ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,0868 га, розташованих у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , з присвоєнням їм кадастрових номерів :66:124:0113 та :66:124:0107 відповідно, оскільки було відсутнє погодження Департаменту культури виконавчого органу Київської місткої ради (Київської міської державної адміністрації) згідно з ч. 3 ст. 186-1 ЗК України; - незаконна реєстрація вказаних земельних ділянок призвела до відмови позивачам у державній реєстрації земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , відповідно до їх заяв та розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, чим порушено право позивачів на безоплатне отримання земельної ділянки із земель комунальної власності відповідно до ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з підстав правомірності дій кадастрових реєстраторів і відсутності підстав для скасування державної реєстрації земельних ділянок третіх осіб. Зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №580 експертами державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Одеській області і ГУ Держгеокадастру у Волинській області погоджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок третім особам і надані висновки про розгляд цих проектів. Вважає помилковими доводи позивачів про необхідність погодження проектів Департаментом культури виконавчого органу Київської місткої ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки ч. 3 ст. 186-1 ЗК України передбачено погодження проекту землеустрою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, - Міністерством культури України. Розробник проектів для третіх осіб звертався до Міністерства культури України з листами від 20.07.2017 №253 і №254 щодо погодження проектів землеустрою, яке у листах від 11.08.2017 №795/10/72-17 і №796/10-72-17 повідомило, що земельні ділянки розташовуються поза межами історичного ареалу міста, на території за вказаними адресами пам`ятки культурної спадщини не обліковуються. Оскільки проекти землеустрою третіх осіб відповідали вимогам законодавства, то у кадастрового реєстратора не було підстав для відмови у державній реєстрації земельних ділянок. Кадастровий реєстратор правомірно відмовив позивачам у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки встановлено перетин їх земельних ділянок з тими, які вже зареєстровані.

Позивачі подали відповідь на відзив, в якій зазначили, що за відсутності погодження Міністерства культури України кадастровий реєстратор повинен був вимагати погодження Департаменту культури виконавчого органу Київської місткої ради (Київської міської державної адміністрації). Зазначили, що у висновках названого Департаменту, наданих позивачам, вказано про знаходження земельних ділянок в історичному ареалі міста відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 №979. Також зазначили, що у витягах з містобудівного кадастру і висновках ГУ Держгеокадастру у Волинській області та у Одеській області зазначено, що земельні ділянки третіх осіб знаходяться в межах охоронних зон навколо об`єкта культурної спадщини.

Відповідач подав заперечення, в яких, пославшись на ст. 19 Конституції України, зазначив про відсутність у кадастрового реєстратора повноважень щодо вимоги погодження проекту землеустрою Міністерством культури України і вищеназваним Департаментом. Висновки ГУ Держгеокадастру у Волинській області та у Одеській області про погодження проектів землеустрою у судовому порядку не скасовані, а отже проекти землеустрою є такими, що відповідають чинному законодавству. Витяг з Державного земельного кадастру надається на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки, тобто після її проведення, тому не міг братись кадастровим реєстратором до уваги. Посилання позивачів на рішення від 16.02.2018 і від 24.07.2018 не стосуються предмету спору, оскільки стосуються земельних ділянок, які розташовані в історичному ареалі міста, а згідно з листами Міністерства культури України від 11.08.2017 земельні ділянки третіх осіб знаходяться поза межами історичного ареалу міста.

Відповідач подав додаткові пояснення щодо відсутності вини третіх осіб у не реєстрації речових прав на земельні ділянки, зареєстровані за ними, а також щодо неналежності даного спору до юрисдикції адміністративного суду.

Представник позивачів подав додаткові письмові пояснення щодо внесення змін до Порядку ведення Державного земельного кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1140, якою передбачено оскарження рішень, дій або бездіяльності державних кадастрових реєстраторів в судовому порядку, тому спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвалою суду від 09.11.2018 частково задоволено клопотання позивачів про витребування доказів і витребувано від розробника проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок третім особам - ТОВ "Земельний стандарт" листи Міністерства культури України від 11.08.2017 №795/10/72-17 і №796/10-72-17.

Листом ТОВ "Земельний стандарт" від 28.11.2018 №104 копії витребуваних судом листів надійшли до суду.

Ухвалою суду від 22.11.2018 залучено третіх осіб у справі.

Треті особи до підготовчого і судового засідань не прибули. Судом надіслано судові повістки на адреси, повідомлені суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві. Також, судом розміщено судові повістки на веб-сайті Судової влади. Суд вжив усіх заходів, спрямованих на виклик третіх осіб до суду. Неприбуття третіх осіб не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.12.2020 закрито провадження у справі в частині:

- визнання незаконною і скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :66:124:0113 площею 0,0868 га "для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд", розташованої у АДРЕСА_1 ;

- визнання незаконною і скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :66:124:0107 площею 0,0868 га "для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд", розташованої у АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи представники сторін підтримали свої доводи і заперечення з наведених у заявах по суті справи підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У грудні 2017р. представник позивачів ОСОБА_6 звернувся до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) із заявами від 06.12.2017 №50020-02-20 і №50020-02-20 про державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельних ділянок "для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд", розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , і долученими проектами землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у власність позивачам.

Рішенням державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 20.12.2017 №РВ-017 відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: невідповідності електронного документа установленим вимогам; перетину ділянки з ділянкою :66:124:0113 на 94,8266% та з ділянкою :66:124:0107 на 0,3527%, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Рішенням державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 20.12.2017 №РВ-017 відмовлено ОСОБА_2 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: невідповідності електронного документа установленим вимогам; перетину ділянки з ділянкою :66:124:0107 на 100% (накладка), знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Дані обставини визнаються сторонами і підтверджуються копіями описів наданих до ЦНАП документів, протоколів від 20.12.2017 №ПП-017 і №ПП-017 проведення перевірки електронного документа, оспорюваних рішень (т. 1 а.с. 38-43).

Також сторонами визнається і підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.04.2018 №НВ-018 і №НВ-018 (т. 1 а.с. 44-51), що на час розгляду заяв позивачів у Державному земельному кадастрі наявні відомості про земельні ділянки:

- :66:124:0113 площею 0,0868 га "для будівництва жилого будинку, госпо-дарських будівель і споруд", розташовану у АДРЕСА_1 , зареєстровану 07.09.2017 на підставі заяви ОСОБА_4 і проекту землеустрою;

- :66:124:0107 площею 0,0868 га "для будівництва жилого будинку, госпо-дарських будівель і споруд", розташованої у АДРЕСА_1 ", зареєстровану 15.09.2017 на підставі заяви ОСОБА_3 і проекту землеустрою.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання адміністративних послуг і внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру та стосуються правомірності відмови у задоволенні заяв позивачів.

Згідно із ст. 79-1 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1).

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності (ч. 2).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3).

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4).

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5).

Згідно із ст. 24 Закону України від 07.07.2011 №3613-VI "Про Державний земельний кадастр" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні (ч. 1).

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2).

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (ч. 3).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (ч. 4).

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації (ч. 5).

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6).

Зазначена в оспорюваних рішеннях підстава відмови у задоволенні заяв позивачів, а саме знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається ними зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини :66:124:0113 і :66:124:0107), визнається сторонами та відповідає вимогам ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" і п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Отже, оспорювані рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру. У державного кадастрового реєстратора не було підстав для прийняття іншого рішення, у т.ч. про державну реєстрацію земельних ділянок відповідно до заяв представника позивачів, окрім відмови у задоволенні заяв позивачів.

За цих обставин відсутні підстави для задоволення вимог про визнання незаконними і скасування оспрюваних рішень відповідача.

Враховуючи, що на час розгляду справи процедура розгляду заяв позивачів від 06.12.2017 завершена шляхом прийняття відповідачем відповідних рішень, які, за висновком суду, прийнято правомірно, а також беручи до уваги, що обставини, які стали підставою для прийняття цих рішень, зберігаються, то відсутні й підстави для задоволення вимог про зобов`язання відповідача здійснити державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відповідно до заяв позивачів від 06.12.2018.

Отже, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Суд не надає правову оцінку доводам сторін щодо законності здійснення державної реєстрації у Державному кадастровому реєстрі земельних ділянок :66:124:0113 і :66:124:0107 та щодо наявності погодження проектів землеустрою третіх осіб відповідним органом охорони культурної спадщини, оскільки у цій частині судом закрито провадження у справі.

Крім того, зазначені доводи сторін не впливають на обставини справи і висновок суду про наявність у державного кадастрового реєстратора підстав для відмови у задоволенні заяв позивачів - як вбачається з фактичних обставин цієї справи, на час розгляду заяв позивачів і прийняття відповідачем оспорюваних рішень, земельні ділянки :66:124:0113, :66:124:0107) були сформовані і зареєстровані в Державному земельному кадастрі, тому державний кадастровий реєстратор при розгляді заяв позивачів зобов`язаний був враховувати такі відомості.

Пояснення відповідача щодо відсутності вини третіх осіб у тому, що речове право на вищевказані земельні ділянки за ними не зареєстровано, суд не бере до уваги, оскільки дані обставини не стосуються суті спорі, підстав і предмету позову.

З огляду на відмову в позові та згідно із ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивачів і не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Позивачі:

1) ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

2) ОСОБА_2 ;

АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві;

03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69; .

Треті особи:

1) ОСОБА_3 ;

місце проживання (перебування) і РНОКПП не відомі.

2) ОСОБА_4 ;

АДРЕСА_5 ; РНОКПП (не відомий).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко