Справа № 465/2257/21
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань Беньо М.І.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ГУ НП у Львівській області Пилипи Наталії Євгенівни про скасування постанови серії БАА № 122698 від 17.03.2021 та закриття провадження у справі,-

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про скасування постанови серії БАА № 122698 від 17.03.2021 та закриття провадження у справі. На обгрунтування позовних вимог зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області серії БАА №122698 від 17.03.2021р. її, позивачку, притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КУпаП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. У відповідності до зазначеної постанови, 17.03.2021 об 12 год. 24 хв. в АДРЕСА_1 вона, як пішохід, перейшла проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, який був в зоні видимості, чим порушила п. 4.7 ПДР України. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає вказану постанову незаконною, винесеною без всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи.

Відповідно до до ч.1 ст.25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що позивачкою до матеріалів адміністративного позову долучено копію паспорту, з якої вбачається, що вона зареєстрована на території Франківського району м. Львова, відтак справа підсудна Франківському районному суду м. Львова.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2021р. відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідачем на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв"язку з безпідставністю такого, в спростування позовних вимог долучив диск з відеозаписом з місця події.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 17 березня 2021 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Пилипою Наталією Євгенівною винесено постанову серії БАА №122698 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Згідно постанови, 17.03.2021р. об 12 год. 24 хв. у АДРЕСА_1 пішохід ОСОБА_1 перейшла проїздну частину дороги поза межами пішоходного переходу, хоча він був в зоні видимості, чим порушила п.п.4.7 ПДР України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

П.3 ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Одніє з основних засад (принципів) адміністративного судочиства, згідно з п.4 ч.3 ст.2 КАС України, є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.127 КУпАП, передбачено відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу, проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

П.4.7 ПДР України визначено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч, а п.4.8 визначено, якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

В підтвердження позовних вимог позивачкою не долучено доказів, які б свідчили про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, а оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст.73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ч.3 ст.79 КАС України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В спростування заявлених позивачкою позовних вимог відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено диск з відеозаписом подій, які мали місце за обставин винесення оскаржуваної постанови. З переглянутого судом відео з відеореєстратора службового автомобіля працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 як пішохід, переходила проїздну частину дороги за декілька метрів до видимого пішоходного переходу перед службовим автомобілем патрульної поліції, що чітко зафіксовано на відеозаписі.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, переглянувши долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом, та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що викладені позивачкою у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, спростовуються відзивом і доказами, які суд вважає належними і допустимими, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 77, 229, 241-244, 246, ст..ст. 7, 33, 178, 251, 280, 283 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ГУ НП у Львівській області Пилипи Наталії Євгенівни про скасування постанови серії БАА № 122698 від 17.03.2021 та закриття провадження у справі за безпідставністю таких.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: Головне управління національної поліції у Львівській області, юридична адреса: м. Львів, пл. Ген. Григоренка, 3;

Відпосвідач 2: інспектор взводу № 2, роти № 1, батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ГУНП у Львівській області Пилипа Наталія Євгенівна, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя В. Кузь