Справа № 640/7493/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7493/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 березні 2021 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське», заявник) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося з заявою про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви, в якій просить:

зупинити дію наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року» до вирішення судом питання по суті справи.

У поданій до суду заяві, заявник звертає увагу, що 25 лютого 2021 р. із загальнодоступного джерела, а саме офіційного сайту Державної служби геології та надр України, ТОВ «Краснолиманське» стало відомо про прийняття головою Державної служби геології та надр України наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року».

Даним наказом, як зазначає заявник, зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 р., наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (), з метою видобування кам`яного вугілля в технічних межах поля шахти ТОВ «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», розташованої в Донецькій області.

Заявник з даним наказом не згоден та має намір подати до суду позов до Державної служби геології та надр України про визнання його протиправним та скасування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 березні 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено повністю.

Зупинено дію наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року» до набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Приймаючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суддя суду першої інстанції виходив з того, що заявник довів наявність підстав, що визначені у п. 1 ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України та необхідності задоволення його заяви, шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» до набрання рішенням законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, заява мотивована тим, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що як на підставу видачі наказу відповідач посилаєтеся на Протокол № 4-РГ/2021 від 18.02.2021 р. засідання Робочої групи з питань надрокористування.

На думку заявника, у даному протоколі наведені неіснуючі факти, що взагалі не відповідають дійсності, оскільки, станом на дату прийняття наказу від 19.02.2021 р. № 178 ТОВ «Краснолиманське» виконано всі приписи контролюючих органів, що в свою чергу свідчить про відсутність у товариства будь - яких порушень вимог ст. 11 Закону України «Про основні засади держаного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Заявник, звертає увагу, що ним не було порушено жодних вимог ст.ст. 24, 51 Кодексу України «Про надра» та пп.1.3, 4.1, 4.4 «Єдиних правил охорони надр при розробці родовищ твердих корисних копалин» на які посилається в Протоколі робоча група.

Одночасно, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав працівників самого Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», оскільки, станом на дату звернення до суду, планова чисельність працівників підприємства становить 1150 чоловік, а протиправне зупинення дії спеціального дозволу призведе до зупинки діяльності підприємства і, як наслідок, - ліквідації зазначених робочих місць, неможливості здійснювати позивачем своїх обов`язків по виплаті заробітної плати громадянам України, які працюють на підприємстві ТОВ «Краснолиманське» та виплаті обов`язкових платежів до бюджету.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить зупинити дію наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року» до вирішення судом питання по суті справи.

Тобто, заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, безпосередньо стосуються дії індивідуального акту, який останній має намір оскаржити до суду.

При цьому, необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидних ознак протиправності наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» та існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи оцінку доводам позивача про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, а також правам свободам та інтересам інших осіб, до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що основним видом економічної діяльності ТОВ «Краснолиманське» відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є добування кам`яного вугілля (05.10).

19.12.2003 року Державною службою геології та надр України надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 3316 з метою видобування кам`яного вугілля в технічних межах поля шахти ТОВ «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська» розташованої в Донецькій області.

Тобто, вказане свідчить про те, що основним видом діяльності та джерелом доходу ТОВ «Краснолиманське» є реалізації видобутою вугільної продукції.

Таким чином, у зв`язку із винесенням наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» ТОВ «Краснолиманське» фактично позбавлене можливості здійснення основного виду господарської діяльності та отримання доходу.

Разом з цим, відповідно п. 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Як вбачається з довідки ТОВ «Краснолиманське» № 33/1 від 03.03.2021 року, що додана до заяви про забезпечення позову, станом на 01.03.2021 року чисельність робочих місць, відповідно до штатного розкладу заявника складає 1150 місць, а зупинка його господарської діяльності призведе до їх ліквідації.

Також відповідно до довідки заявника вартість демонтажу та видачі обладнання, що належить йому чи перебуває в оренді станом на лютий 2021 року складатиме 126 384 222, 00 грн. та триватиме 10 місяців.

Поряд з цим, судом встановлено, що неможливість видобування вугільної продукції завдасть шкоди не лише інтересам позивача, але й інтересам Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», яке має господарські взаємовідносини з ТОВ «Краснолиманське» на підставі Договору на надання послуг виробничого характеру 01/11-3.

За наведених обставин, суд уважає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване твердження, що права позивача його працівників та інших осіб, у даному випадку Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська, будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх прав та інтересів.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного рішення відповідача жодним чином не спричиняє негативних наслідків для заінтересованих осіб у даній справі як не спричиняє негативних наслідків і для будь-яких інших осіб.

Одночасно, при вирішенні заяви про забезпечення позову не беруться до уваги доводи заявника щодо протиправності наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року», з підстав передчасності його прийняття та відсутності у ТОВ «Краснолиманське» порушень вимог ст.ст. 24, 51 Кодексу України «Про надра» та пп.1.3, 4.1, 4.4 «Єдиних правил охорони надр при розробці родовищ твердих корисних копалин», на які посилається відповідач в Протоколі № 4-РГ/2021 від 18.02.2021 р. засідання Робочої групи з питань надрокористування, оскільки дані обставини підлягають встановленню під час розгляду адміністративної справи по суті.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд в контексті приписів ч.2 ст.151 КАС України оцінив співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, вжиті заходи забезпечення позову у спірних правовідносинах, на думку колегії суддів, за вказаних вище обставин та доводів заявника, є співмірними із можливими негативними наслідками суспільним інтересам та правам позивача та інших осіб, що можуть бути завдані у випадку їх незастосування.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявник довів наявність підстав, що визначені у п. 1 ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України та необхідності задоволення його заяви, шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» до набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 березні 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль