Справа № 160/3607/19
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Справа № 160/3607/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
19.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України, у якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» Міністерства юстиції України від 20.02.2019 № 24/ОС-18 «Про звільнення з ДКВС України» в частині звільнення заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-097204) зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (за власним бажанням);
- поновити підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-097204) на посаді начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія № 94)» Міністерства юстиції України;
- стягнути з Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 по справі № 160/3607/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» Міністерства юстиції України від 20.02.2019 №24/ОС-18 в частині звільнення заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Поновлено підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України.
Стягнуто з Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме 80 362 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 по справі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі № 160/3607/19 скасовано та прийнято нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
При цьому, постановою Верховного Суду від 15.02.2021 постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 скасовано повністю і ухвалено нову постанову:
«Апеляційну скаргу Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 скасовано повністю і ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано наказ начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» Міністерства юстиції України від 20 лютого 2019 року №24/ОС-18 в частині звільнення заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Поновлено підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 на посаді заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України з 21 лютого 2019 року».
Справу в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду і вирішення адміністративної справи № 160/3607/19 визначено суддю Рищенко А.Ю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 прийнято до провадження справу № 160/3607/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.04.2021.
Цією ж ухвалою суду запропоновано сторонам надати пояснення щодо висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 15.02.2021 року.
05.04.2021 підготовче засідання по справі № 160/3607/19 відкладено на 19.04.2021.
19.04.2021 представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи № 160/3607/19 в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи передбаченні ст. 205 КАС України відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що копією трудової книжки та копією послужного списку № М-097204 підтверджується, що ОСОБА_1 з 04.08.2006 року проходив службу в Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)». На час звільнення зі служби позивач перебував на посаді заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)».
Наказом начальника Синельниківської виправної колонії №94 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року № 24/ОС-18 заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи відповідача, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , звільнено зі служби в ДКВС України відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Вказаний наказ про звільнення позивач оскаржив у суді з підстав недотримання відповідачем вимог законодавства.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.
Частиною 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до п. 3 Порядку № 925/5, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Згідно п. 29 вказаного Порядку у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного наказу про звільнення, особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала на момент незаконного звільнення (за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню), або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.
Аналогічний висновок щодо застосування Порядку № 925/5 для обчислення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу особам рядового і начальницького складу ДКВС України викладений у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №360/864/19.
У справі встановлено, що відповідно до наказу начальника Синельниківської виправної колонії №94 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_2 від 20.02.2019 № 24/ОС-18 ОСОБА_1 , заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94», було звільнено з посади 20.02.2019.
День звільнення позивача (20.02.2019) був його останнім робочим днем та водночас днем (незаконного) звільнення, який враховано при нарахуванні грошового забезпечення за лютий 2019 року.
На підставі постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі № 160/3607/19, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 поновили на посаді з 21.02.2019 (з дня, наступного за днем його незаконного звільнення).
Синтаксичний аналіз положень пункту 29 Порядку № 925/5 дає підстави для таких висновків: місячне грошове забезпечення, з якого розраховується виплата за час вимушеного прогулу, береться те, яке особа (звільнена) отримувала на момент незаконного звільнення; періодом, який в цьому випадку слугує основою для визначення розміру місячного грошового забезпечення, є місяць, який передує незаконному звільненню; вихідною (визначальною) позицією для визначення такого місяця є дата незаконного звільнення (а не дата, з якої особу поновлено на посаді).
Отож, позивача поновили з 21.02.2019, утім його незаконне звільнення відбулося у лютому 2019 року (20.02.2019), тому для розрахунку виплат за вимушений прогул має братися місячне грошове забезпечення, яке позивач отримував у січні 2019 року (як повний календарний місяць, що передував незаконному звільненню).
Відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 від 16.04.2021 № 94/4-1554, виданої Державною установою «Синельниківська виправна колонія (№ 94)», грошове забезпечення позивача за січень 2019 року, як повний календарний місяць служби, що передував звільненню становить 20 170,50 грн.
Періодом вимушеного прогулу є час з 21.02.2019 (наступний день після дня звільнення) по 14.02.2021 (день, що передує дню поновлення на посаді згідно постанови Верховного Суду від 15.02.2021)
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
На підставі зазначених норм КАС України, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
З урахуванням викладених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко