Справа № 160/5216/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року Справа № 160/5216/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 07.04.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Мігульов Олександр Володимирович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Межиріцької сільської ради про:
2. У позові заявлено клопотання про покладення на відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн.
3. Ухвалою суду від 12.04.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті спору, витребувано від Межиріцької сільської ради: копію клопотання ОСОБА_1 за вх. № 442 від 22.02.2021 та усіх доданих до нього документів.
5. Позивач вважає протиправним неприйняття рішення за поданим клопотанням, яке було надіслано позивачем з електронної адреси, у відповідності до частини шостої статті 5 Закону України «Про звернення громадян», згідно якої письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Така практика подання клопотань з використанням засобів електронного зв`язку в мережі Інтернет, широко поширена в Межиріцькій сільській раді та її виконавчих органах.
6. На звернення сільського голову позивач направив відповідачу поштою супровідний лист (вх. №487 від 02.03.2021) до якого додавалися оригінал клопотання та додані до нього посвідчені копії документів.
7. Позивач вважає, що не прийняття відповідачем рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва на території Межиріцької ОТГ є протиправною бездіяльністю з його боку, оскільки відповідач не надав дозволу та вмотивовано не обґрунтував відмову у його наданні.
8. Позивач, який є учасником бойових дій, про розгляд своєї заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва повідомлений не був, хоча має правомірні очікування на реалізацію законного права на першочергове отримання земельної ділянки.
9. З 18.02.2021 року по день подання цієї позовної заяви відбулося 2 засідання постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою до порядку денного яких не було включено питання щодо розгляду заяви позивача.
11. Позивач вважає ефективним способом відновлення порушеного права - зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
12. Відповідач заяв по суті спору, витребувані докази на вимогу суду не надав.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13. ОСОБА_1 01.09.2017 видано посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
15. Клопотання містить штамп реєстрації виконкомом Межиріцької сільської ради від 22.02.2021 вх. № 442.
16. Позивачем у якості доказів не надано лист, яким сільським головою надана відповідь на направлені електронною поштою документи.
18. Відомості про розгляд вказаного клопотання матеріали справи не містять.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
19. Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
20. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).
21. До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, згідно із пунктами «а», «в» частини першої статті 12 ЗК України, належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
22. Громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва (абзац перший частини першої статті 36 ЗК України).
23. Законом № 1423-IX від 28.04.2021 частину першу статті 36 ЗК України доповнено абзацом другим згідно із яким площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.
24. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац перший частини першої статті 116 ЗК України).
25. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга першої статті 116 ЗК України).
26. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина перша статті 122 ЗК України).
27. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 ЗК України.
28. Згідно із частиною першою статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
29. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
30. Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
31. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України).
32. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України).
33. Частиною третьою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.
34. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина шістнадцята статті 123 ЗК України).
35. Відповідно до часини першої статті 124 ЗК України, на час виникнення спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
36. Частина перша статті 124 ЗК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1444-IX від 18.05.2021 встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
37. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (частина друга статті 124 ЗК України).
38. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частина третя статті 124 ЗК України).
39. Відповідно до частини другої статті 134 ЗК України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.
40. Частиною третьою статті 134 ЗК України встановлено, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
VІ. ОЦІНКА СУДУ
41. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що земельні відносини як суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею врегульовані Земельним кодексом України, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
43. Вперше вказане клопотання направлено 21.02.2021 засобами електронного зв`язку, однак, суд зазначає, що таке клопотання не є зверненням, що подається та розглядається в порядку Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку із чим підстави його розгляду по суті у відповідача були відсутні.
44. Поряд із цим, 02.03.2021 засобами поштового зв`язку до відповідача надійшов оригінал клопотання позивача від 19.02.2021 із додатками, яке направлено супровідним листом, підписаним особисто позивачем.
45. Наведені доводи позивача відповідачем не спростовані.
46. Таким чином, одержане відповідачем 02.03.2021 клопотання позивача не розглянуто по суті, у чому суд вбачає протиправну бездіяльність щодо не розгляду такого клопотання.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
48. Поряд із цим, судом встановлено допущену відповідачем бездіяльність щодо нерозгляду клопотання позивача від 19.02.2021 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, у зв`язку із чим, з метою захисту порушеного права позивача, суд виходить за межі позову, визнаючи протиправною таку бездіяльність та зобов`язує відповідача розглянути у встановленому законом порядку клопотання позивача від 19.02.2021.
щодо судових витрат
49. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову як учасник бойових дій.
50. Надаючи оцінку доводам сторін щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн, суд виходить із наступного.
51. Позов у цій справі поданий адвокатом ОСОБА_2 , на підставі ордеру від 05.04.2021, виданого адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 17/02-7 від 17.02.2021 для надання правової допомоги у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
52. 17.02.2021 між адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 17/02-7, за умовами якого об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу щодо захисту інтересів і прав останнього у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі на підприємствах, в установах і організаціях всіх форм власності та підпорядкування, зокрема, але не виключно, у Межиріцькій сільській раді Павлоградського району Дніпропетровської області та її виконавчих органах з питань отримання земельних ділянок у власність або користування, представлення його в судах усіх юрисдикцій та інстанцій, а органах прокуратури, правоохоронних органах, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих послуг та інші витрати, фактично понесені об`єднанням для виконання цього договору.
53. Додатком № 1 до договору № 17/02-7 від 17.02.2021 до акту є перелік та орієнтована вартість послуг з надання професійної правової допомоги.
54. Представник позивача надав звіт від 05.04.2021 про виконання договору № 17/02-7 від 17.02.2021, згідно із яким в рамках договору були надані послуги:
- вивчення порушеного клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами, проведення аналізу нормативно-правової бази: тривалість 2 години (помічник адвоката); вартість 1500 грн;
- проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою клієнтом: тривалість 2 години (помічник адвоката); вартість 1500 грн;
- підготовка письмових доказів до позовної заяви: тривалість 1 година (помічник адвоката); вартість 750 грн;
55. 05.04.2021 між адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі наданих послуг на виконання договору про надання правової допомоги № 17/02-7 від 17.02.2021, згідно із яким послуги, зазначені у звіті про виконання договору від 05.04.2021 надані об`єднанням, загальна вартість послуг складає 8000 грн.
56. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що відповідно до статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
57. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
58. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
59. Згідно правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19 та від 30.04.2020 у справі № 826/4466/18 на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
60. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
61. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
62. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
63. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
64. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
65. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
66. Таким чином, 1) розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; 2) вказані витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.
67. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення заявлених витрат в розмірі 8000 грн, зокрема, не надано відповідний розрахунковий документ, підтверджуючий понесення витрат.
68. Наведений звіт із описом робіт опис робіт містить відомості про витрати часу помічника адвоката (9 годин) та адвоката (1 година), при цьому вартість послуг помічника адвоката не визначена згідно з умовами договору.
69. Крім того, суд зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог, при розгляді цієї справи у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено, при цьому, суд вийшов за межі позову встановивши порушення права позивача допущеною бездіяльністю відповідача та обрав належний і співмірний спосіб захисту порушеного права.
70. З огляду на викладене, судом не встановлені підстави для покладення на відповідача заявлених витрат у розмірі 8000 грн.
71. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
75. В іншій частині позовних вимог відмовити.
76. У задоволенні клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
77. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба