Справа № 200/5478/21
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2021-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 р. Справа№200/5478/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка - 40, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 )

про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

06 травня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка - 40, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), в якій позивач просить:

- визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області № С-0134-2.1-6.2 від 29.01.2021 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505.

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, відповідно до поданої заяви від листопада 2020 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 1429- від 30.07.2019р., що внаслідок проведення антитерористичної операції перемістилася з м. Зугрес Донецької області до м. Слов`янськ разом із родиною - чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка ВПО №1429- від 07.08.2019р.) та сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка ВПО №1429- від 29.07.2019р.).

Зазначає, що з 30.07.2019р. по 29.01.2020р.; з 30.01.2020р. по 29.07.2020р. та з 30.07.2020р. по 29.01.2021р. позивачу та її сину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначено грошову допомогу, як працездатній непрацюючій особі, відповідно до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року.

Відповідно до заяви позивача від 25.11.2020 року та згідно рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №11-12/45-5 від 01.12.2020 року, відповідачем здійснено перерахунок грошової допомоги: з 01.12.2020 року по 29.01.2021 рік у розмірі 2769,00 гривень (1000,00 грн.- ОСОБА_3 , 1769,00 грн.- позивачу, як особі з інвалідністю III групи).

25.11.2020р. позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій вказала зміни у складі родини, а саме долучено до складу родини чоловіка позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у листі за № С-0134-2.1-6.2 від 29.01.2021р. зазначив, що Управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району у м. Кам`янське, де позивач перебувала на обліку, у виплаті грошової допомоги її чоловіку припинено, оскільки у період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 рік чоловік позивача не працевлаштувався та не мав підстав для перерахунку позивачу щомісячної адресної допомоги. У своїй відмові відповідач посилається на п. 3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Таким чином, відповідачем здійснено перерахунок грошової допомоги: з 01.12.2020 року по 29.01.2021 рік у розмірі 2769,00 гривень (1000,00 грн.- ОСОБА_3 , 1769,00 грн.- Позивачу, як особі з інвалідністю III групи), а чоловіку позивача було відмовлено у призначені щомісячної адресної допомоги ВПО не враховуючи, що він працевлаштувався з 20.10.2020р.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21.10.2014 року по 29.07.2019 року перебували на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради та отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг.

Зазначає, що ОСОБА_1 з 30.07.2019 та ОСОБА_2 з 29.07.2019 року перебувають на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщені особи та відповідна інформація внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб України, сегменті «Облік ВПО».

ОСОБА_1 30.07.2019 року звернулась до Управління з заявою про призначення грошової допомоги (далі - заява), в якій зазначила, що тимчасово не працює та є особою з інвалідністю з дитинства III групи. Управлінням призначено грошову допомогу в такому розмірі: з 30.07.2019 по 29.01.2020 у розмірі 2564 грн. (на ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_3 ); з 30.01.2020 по 29.07.2020 у розмірі 2638 грн. (на ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_3 ); з 30.07.2020 по 29.01.2021 у розмірі 2712 грн. (на ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_3 ).

Позивач 25.11.2020 звернулася до Управління з заявою щодо перерахунку грошової допомоги, де задекларовані зміни у складі сім`ї, а саме долучено чоловіка ОСОБА_2 . Управлінням здійснено розрахунок грошової допомоги з 01.12.2020 по 29.01.2021 у розмірі 2769,00 грн. (на ОСОБА_1 та дитину ОСОБА_3 ).

Зазначає, що згідно п. 7 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року (далі - Порядок) якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до п. 3 Порядку особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, надано інформацію, що виплату грошової допомоги ОСОБА_2 (чоловік позивача) припинено, оскільки у період з 01.01.2017 по 30.06.2017 він не працевлаштувався. Тому Управлінням відповідно заяви від 25.11.2020 здійснено розрахунок грошової допомоги без урахування ОСОБА_2 , а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд установив.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 1429- від 30.07.2019р., що внаслідок проведення антитерористичної операції перемістилася з м. Зугрес Донецької області до м. Слов`янськ разом із родиною - чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка ВПО №1429- від 07.08.2019р.) та сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка ВПО №1429- від 29.07.2019р.).

Судом установлено, що з 30.07.2019р. по 29.01.2020р.; з 30.01.2020р. по 29.07.2020р. та з 30.07.2020р. по 29.01.2021р. позивачу та її сину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначено грошову допомогу, як працездатній непрацюючій особі, відповідно до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року.

Відповідно до заяви позивача від 25.11.2020 року та згідно рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №11-12/45-5 від 01.12.2020 року, відповідачем здійснено перерахунок грошової допомоги: з 01.12.2020 року по 29.01.2021 рік у розмірі 2769,00 гривень (1000,00 грн.- ОСОБА_3 , 1769,00 грн.- позивачу, як особі з інвалідністю III групи).

25.11.2020р. позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій вказала зміни у складі родини, а саме долучено до складу родини чоловіка позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у листі за № С-0134-2.1-6.2 від 29.01.2021р. зазначив, що Управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району у м. Кам`янське, де позивач перебувала на обліку, у виплаті грошової допомоги її чоловіку припинено, оскільки у період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 рік чоловік позивача не працевлаштувався та не має підстав для перерахунку позивачу щомісячної адресної допомоги. У своїй відмові відповідач посилається на п. 3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Таким чином, відповідачем здійснено перерахунок грошової допомоги: з 01.12.2020 року по 29.01.2021 рік у розмірі 2769,00 гривень (1000,00 грн.- ОСОБА_3 , 1769,00 грн.- Позивачу, як особі з інвалідністю III групи), а чоловіку позивача було відмовлено у призначені щомісячної адресної допомоги ВПО не враховуючи, що він працевлаштувався з 20.10.2020р.

Управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, надано інформацію, що виплату грошової допомоги ОСОБА_2 (чоловік позивача) припинено, оскільки у період з 01.01.2017 по 30.06.2017 він не працевлаштувався. Тому Управлінням відповідно заяви від 25.11.2020 здійснено розрахунок грошової допомоги без урахування ОСОБА_2 .

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Положеннями статті 46 Конституції України, громадянам гарантовано право на соціальний захист.

Відповідно частини 1 статті 47 Основного Закону України визначено, що держава створює умови за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

При цьому, з огляду на положення пункту 2 частини 1 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України є одним з органів державної влади, який вживає заходів щодо забезпечення прав людини і громадянина.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає "Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (надалі за текстом - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Разом з цим, з огляду на інші положення пункту 2, така допомога могла бути призначена і на кожний наступний шестимісячний строк, у випадку подання представником сім`ї до уповноваженого органу заяви, в якій повідомляється про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`явлення довідки всіх членів сім`ї про взяття їх на облік як осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Відповідно до п. 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

З аналізу зазначених норм вбачається, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 Порядку, грошова допомога на наступних 6 місяців не призначається.

Як вбачається з листа відповідача від 29 січня 2021 року№ С-0134-21-6.2 відповідно до пункту 3 Порядку, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району у м. Кам`янське, де позивач та його родина перебували на обліку, надано інформацію, що виплату грошової допомоги чоловікові припинено. Оскільки у період з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р. він не працевлаштувався, призначити допомогу у подальшому немає підстав.

При цьому, з моменту припинення виплати грошової допомоги до моменту останнього звернення із заявою щодо призначення їй адресної допомоги пройшло більше трьох років.

Суд зазначає, що пункт 3 Порядку №505 не передбачає абсолютну заборону на призначення щомісячної адресної допомоги тим особам, яким вона була припинена відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, а містить чітке і однозначне правило щодо не призначення допомоги саме на наступний строк, під яким слід розуміти один шестимісячний строк (оскільки тільки на такий строк допомога і призначається), що йде за тим, у якому виплату допомоги було припинено особі на підставі пункту 7 Порядку №505.

Таким чином, оскільки пункт 3 Порядку № 505 станом на момент звернення позивача із заявою щодо призначення щомісячної адресної грошової допомоги ( 25 листопада 2020 року), вичерпав свою дію відносно ОСОБА_2 , а тому суд вважає, що відповідачем неправомірно не нараховано та не виплачено позивачу грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг з моменту звернення - з 25.11.2020р.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь - яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки на умовах передбачених законом і повинно переслідувати легітимну мету. Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Суд звертає увагу відповідача на те, що в силу вимог частини 5 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з нормами частини 6 зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачено діючим законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів щодо законності прийнятого рішення, тому суд вважає таке втручання не виправданим з урахуванням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави. Зазначені вимоги до держави викладені і у статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчиненої 3 травня 1996 року у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 7 травня 1999 року у м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року, відповідно до якої держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

До такого висновку суд дійшов і з врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", в якій суд встановив обов`язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Статтею 2 вказаного Закону Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Суд враховує, що відповідь відповідача, хоча й оформлена листом за № С-0134-2.1-6.2 від 29 січня 2021 року, проте містить фактичну відмову у задоволенні заяви позивача про призначення адресної допомоги чоловіку позивача ОСОБА_2 .

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області № С-0134-2.1-6.2 від 29 січня 2021 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505; та обов`язати Управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, відповідно до поданої заяви від 25 листопада 2020 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229, 230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка - 40, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області № С-0134-2.1-6.2 від 29 січня 2021 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, відповідно до поданої заяви від 25 листопада 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка - 40, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Повний текст рішення виготовлено, підписано 15 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова