Справа № 400/1996/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

13 липня 2021 р.справа № 400/1996/21

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Дорова А.О.,

представника відповідача: Поворознюк І.В.,

в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, у відкритому судовому засіданні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,

провизнання протиправними та скасування наказів від 26.02.21 р. № 312, від 01.03.21 р. № 139; призначення на посаду; стягнення неотриманого середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ НП в Миколаївській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Миколаївській області від 26 лютого 2021 р. № 312 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого працівника поліції Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області" (надалі - Наказ № 312);

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Миколаївській області від 1 березня 2021 р. № 139 о/с "По особовому складу" (надалі - Наказ № 139 о/с);

- призначити ОСОБА_1 на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 недоотримане середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на таке. Спірними наказами відповідач звільнив його з поліції через дисциплінарний проступок у виді прогулу. Позивач стверджує, що прогулу не допускав, так як був відсутній на роботі з поважних причин і відома начальника. Приймаючи рішення про звільнення позивача, відповідач безпідставно послався на наявність попередніх дисциплінарних стягнень, так як вони оскаржуються позивачем в суді в інших судових провадженнях. Також позивач зазначив, що його звільнення відбулось в період тимчасової непрацездатності, що суперечить гарантіям, закріпленим в ст. 40 ч. 3 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпПУ).

У відзиві відповідач просив відмовити в задоволені позову, так як службовим розслідуванням встановлений і доведений факт вчинення ОСОБА_1 прогулу. Враховуючи негативну характеристику ОСОБА_1 та неодноразове притягнення до дисциплінарної відповідальності, йому обрано такий вид стягнення, як звільнення. Що стосується перебування позивача на день звільнення на лікарняному, то він не доводив цю обставину до відома ГУ НП в Миколаївській області, а отримані відповідачем листи від медичних закладів свідчили, що позивач під час службового розслідування на лікарняному не перебував (а. с. 57-70).

В судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення, викладені в заявах по суті справи.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

18 січня 2021 р. складено акт про відсутність позивача на робочому місці, з якого слідує, що у вказаний день ОСОБА_1 був відсутній на службі протягом всього робочого дня (а. с. 79).

26 січня 2021 р. т.в.о. начальника Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області Лопатін В.В. подав рапорти про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 18 січня 2021 р. та ініціювання службового розслідування з цього приводу (а. с. 71, 72).

15 лютого 2021 р. наказом ГУ НП в Миколаївській області № 192 за цим фактом призначено службове розслідування (а. с. 73).

26 лютого 2021 р. затверджено висновок службового розслідування, в якому зафіксовані наступні обставини: 27 листопада 2020 р., у зв`язку з незадовільним рівнем знань щодо поводження із зброєю, ОСОБА_1 була виставлена картка-застереження та на цій підставі позивача відсторонено від несення служби в добових нарядах до 2 лютого 2021 р. Через відсторонення, ОСОБА_1 був зобов`язаний кожного дня з`являтись до Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області. 18 січня 2021 р., протягом всього робочого дня, з 9:00 до 18:00 год., позивач на службі був відсутній, що підтверджується відповідним актом. Як пояснив ОСОБА_1 , в цей день він виїхав до м. Миколаєва і перебував у УФЗБО ГУ НП в Миколаївській області по особистих справах, а саме для отримання довідки про доходи, необхідної йому для декларування. З його слів, поїздку він здійснив з відома і дозволу т.в.о. начальника Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області Лопатіна В.В. Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_2 заперечив надання дозволу ОСОБА_1 на залишення місця служби 18 січня 2021 р. і додатково пояснив, що при спілкуванні з ним з цього приводу, ОСОБА_1 поводив себе зухвало. Відповідач встановив, що ОСОБА_1 систематично притягався до дисциплінарної відповідальності, зокрема наказом від 15 вересня 2020 р. № 1210 йому оголошено догану, наказом від 15 грудня 2020 р. № 326 позивачу оголошено сувору догану, а наказом від 2 лютого 2021 р. № 152 позивача попереджено про неповну службову відповідність. Враховуючи обставини порушення позивачем службової дисципліни та наявність раніше накладених дисциплінарних стягнень, рекомендовано звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а. с. 119-123).

Наказом № 312 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, а робочий день 18 січня 2021 р. визнаний прогулом (а. с. 124-126).

1 березня 2021 р. ГУ НП в Миколаївській області видало Наказ № 139 о/с про звільнення позивача на підставі Наказу № 312 (а. с. 127).

Як слідує з матеріалів справи, позивач відмовився від ознайомлення з Наказами № 312 і № 139 о/с та від отримання трудової книжки (а. с. 130-131).

Доводам позивача про те, що він не допускав прогулу 18 січня 2021 р., суд надає таку оцінку.

Стаття 40 ч. 1 п. 4 КЗпПУ визначає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Отже, прогулом слід вважати відсутність працівника на робочому місці протягом 3 годин без поважних причин.

18 січня 2021 р. позивач був відсутній на роботі протягом всього робочого дня, а тому відповідач вірно розцінив це як прогул.

Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 1, 2 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як передбачено п. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП в Миколаївській області, початком роботи є 9:00 год., закінчення -18:00 год. (а. с. 78 зворот).

Згідно посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , він несе відповідальність за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку (а. с. 105-106).

Стаття 12 Дисциплінарного статут визначає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Позивач не заперечує факту своєї відсутності в Первомайському ВП ГУ НП в Миколаївській області 18 січня 2021 р., але пояснює це поважними причинами. З цього приводу позивач пояснив, що в цей день приїхав з м. Первомайська до м. Миколаєва до ГУ НП в Миколаївській області задля отримання довідки про доходи. Крім того, в цей день він звертався за невідкладною медичною допомогою до лікаря-стоматолога, що засвідчено довідкою останнього. Також позивач стверджує, що відбув до ГУ НП в Миколаївській області з дозволу т.в.о. начальника Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області Лопатіна В.В.

Суд критично ставиться до таких пояснень позивача, так як наведена вище посадова інструкція, покладає на нього обов`язок дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку і в незалежності від причин, позивач не має права самостійно залишати службу. Якщо у нього виникає потреба залишити місце служби, це повинно оформлятись відрядженням, а у разі якщо така потреба не пов`язана з інтересами служби, позивач повинен взяти відпустку або відгул.

З аналогічних засад суд оцінює і довідку лікаря-стоматолога про звернення 18 січня 2021 р. до нього позивача за невідкладною допомогою (а. с. 22).

Крім того, на момент видачі вищезазначеної довідки, позивач не міг знати про складення відносно нього акту про відсутність на роботі та подальше службове розслідування, а тому отримання такої довідки виглядає невиправданим.

Твердження ОСОБА_1 про те, що 18 січня 2021 р. він покинув службу з дозволу т.в.о. начальника Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області Лопатіна В.В., спростовуються останнім, так як саме ця особа подала рапорти про відсутність позивача на роботі і під час службового розслідування, в письмових поясненнях, підтвердила цю обставину (а. с. 95).

Що стосується посилань позивача на його звільнення під час перебування на лікарняному, суд зазначає наступне.

На підтвердження цієї обставини, позивач надав суду довідку-звільнення № 79, видану КП "Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги", згідно якої ОСОБА_1 з 1 до 12 березня 2021 р. був звільнений від роботи (а. с. 32).

Стаття 40 ч. 3 КЗпПУ встановлює, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Згідно з ст. 22 ч. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Відповідно до п. 11 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 листопада 2016 р. № 1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 р. за № 1668/29798, накази про накладення дисциплінарних стягнень у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції реалізовуються шляхом видання наказів по особовому складу в установленому порядку.

Наведені положення законодавства передбачають видання двох наказів при звільненні поліцейського через застосування до нього дисциплінарного стягнення: 1) наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції та 2) наказ по особовому складу, який видається в реалізацію першого наказу.

Отже, звільнення позивача відбулось в силу Наказу № 312, який виданий 26 лютого 2021 р., тобто до отримання позивачем лікарняного, тоді як Наказ № 139 о/с від 1 березня 2021 р. є тільки формою реалізації попереднього Наказу № 312 та є похідним від нього.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13 листопада 2001 р. (надалі - Інструкція № 455), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Наказом МВС України від 23 березня 2016 р. № 201 "Про затвердження форми довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України" (надалі - Наказ № 201) затверджена форма довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського.

Таким чином, тимчасова непрацездатність поліцейського повинна засвідчуватись або листком непрацездатності або довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського встановленої Наказом № 201 форми, що видається виключно закладами охорони здоров`я МВС.

Надана позивачем довідка-звільнення № 79, не є листком непрацездатності, виданим відповідно до Інструкції № 455 і не відповідає формі довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, визначеної Наказом № 201.

За приписами ст. 74 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких умов, надана позивачем довідка-звільнення № 79 є недопустимим доказом тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 р. у справі № 205/4196/18 зроблено висновок про те, що наслідки порушення гарантії, визначеної у ст. 40 ч. 3 КЗпПУ, усуваються шляхом зміни дати припинення трудових відносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності чи відпустки (рішення суду доступне за посиланням в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/92270735).

За таких умов, навіть якби звільнення позивача відбулося в період його тимчасової непрацездатності підтвердженої допустимими доказами, то це мало б наслідком тільки зміну дати припинення трудових правовідносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності, а не скасування в цілому обґрунтованих Наказів № 312 і № 139 о/с.

Невірним є і посилання позивача на те, що відповідач у висновку службового розслідування безпідставно послався на наявність у нього дисциплінарних стягнень, так як вони оскаржуються ним в судовому порядку і ці стягнення не повинні були враховуватись відповідачем.

Як передбачено ст. 19 ч. 1 п. 8 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень.

Отже, відповідач цілком обґрунтовано врахував негативну характеристику ОСОБА_1 та попередні дисциплінарні стягнення, накладені наказами від 15 вересня 2020 р. № 1210, від 15 грудня 2020 р. № 326, від 2 лютого 2021 р. № 152 (а. с. 107-118).

Той факт, що позивач оскаржує ці накази в судовому порядку, не позбавляє їх чинності, так як за правилом ст. 150 ч. 4 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Суд не приймає до уваги зауваження позивача про одночасне накладення на нього як дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції, так і грошового стягнення, тобто подвійне притягнення до відповідальності за один дисциплінарний проступок.

В п. 1 Наказу № 312 зазначено про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції на підставі ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону "Про Національну поліцію", тоді як у п. 3 йдеться про невиплату йому грошового забезпечення за день прогулу, що не є видом дисциплінарного стягнення у розумінні ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Крім того, за приписами ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тобто заборонено двічі притягати особу за одне правопорушення до відповідальності одного виду, тоді як юридична відповідальність різного виду є допустимою і не обмеженою.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз