Справа № 200/1419/21-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 р. Справа№200/1419/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв Праці , буд. 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову, викладену у листі від 03.12.2020 № 0572-02-8/8981, в зарахуванні до пільгового стажу періоду навчання в СПТУ № 41 м. Селидове Донецької області з 01.09.1985 по 19.06.1986 за професією електрослюсар підземний, строкової служби в лавах ЗС СРСР з 20.06.1986 по 24.06.1988, періодів роботи за Списком № 1 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко з 04.03.1992 по 14.08.1992, в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська» з 24.09.1997 по 09.03.2003, в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, до страхового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селідіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020;

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період навчання в СПТУ № 41 м.Селидове Донецької області з 01.09.1985 по 19.06.1986 за професією електрослюсар підземний, строкову службу в лавах ЗС СРСР з 20.06.1986 по 24.06.1988, періоди роботи за Списком № 1 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко з 04.03.1992 по 14.08.1992, в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська» з 24.09.1997 по 09.03.2003, в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, до страхового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селідіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020 та провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням зазначених періодів пільгового та страхового стажу згідно заяви від 18.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 22 січня 2018 року знаходиться на обліку в Селидовському ОУ ПФУ Донецької області, як отримувач пенсії.

24.12.2020 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по стажу та зарахування певних періодів роботи до пільгового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви долучив наступні документи: копії диплома серії НОМЕР_2 , військового квитка серії НОМЕР_3 , довідки ДП ш. ім. Д. С. Коротченко за № 1-68 від 04.04.2018, яка уточнює особливий характер чи умови його праці, архівні довідки від 07.02.2018 за №55.56 відносно ОСОБА_1 , довідки про підтвердження наявного трудового стажу відносно ОСОБА_1 за № 26/1283 від 4.01.2019 за період роботи на ш. №2 «Новогродівська», довідки про спуски та підйоми в шахту № 2 «Новогродівська» за №26/1283 від 3.01.2019, виписки з наказів про атестацію робочих місць по ш. № 2 «Новогродівська» за № 26/1283 від 4.01.2019, довідки про підтвердження наявного трудового стажу відносно ОСОБА_1 за № 09-23/3065 від 6.11.2020, наказ ВП ш. «Росія» за № 80 від 3.04.2015 з додатком про затвердження переліку професій та посад, що мають право на пільгову пенсію згідно Списку № 1, довідки ВП шахта «Котляревська» за №04-22/2903, № 04-22/2904 від 21.10.2020.

Відповідач, розглянувши заяву та подані документи, надав відповідь, оформлену листом від 03.12.2020 за № 0572-02-8/8981, якою відмовив у перерахунку пенсії та не зарахував до його загального страхового стажу період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та починаючи з 01.04.2018 у зв`язку з несплатою ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» страхового та єдиного соціального внесків, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 04.03.1992 по 14.08.1992, з 24.09.1997 по 09.03.2003, з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.07.2016 по 01.03.2018 у зв`язку з поданням заяви невстановленого зразка. Періоди навчання в середньому професійно-технічному училищі №41 м. Селидове та строкової служби в лавах Радянської Армії не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю після навчання та звільнення з лав Радянської Армії пільгової роботи.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вони вчинені з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що 20.11.2020 ОСОБА_1 , звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою вх. №456/С-0572-20 про перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій просив зарахувати до його пільгового стражу періоди навчання в СПТУ №41 м. Селидове, строкової служби в армії з 20.06.1986 по 24.06.1988, роботи з 04.03.1992 по 14.08.1992 у ДП «Шахта ім. Д.С. Коротченка», з 24.09.1997 по 09.03.2003 у ДП «Шахта №2 «Новогродівська», з 01.07.2016 по 31.10.2017 у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», та до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2018 по 31.08.2020 у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Листом №0572-02-8/8981 від 03.12.2020 позивачу було надано роз`яснення з приводу звернення з вищезазначеною заявою. В даному листі було повідомлено позивачу про передбачений нормативно-правовими актами порядок звернення громадян до управління (п.4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону № 1058, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1), перелік надання необхідних документів для здійснення перерахунку пенсії та про термін розгляду відповідних документів заявника. Роз`яснено, що після надання належно оформлених документів та у спосіб передбачений чинним законодавством України управління здійснить зарахування спірних періодів роботи, період проходження служби в армії та період навчання до пільгового та страхового стажу заявника.

Також, позивачу було повідомлено про загальний страховий стаж та періоди, які не зараховані до його страхового стажу з обставин, які, на думку відповідача, не залежать від дій управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.02.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначене на 22.04.2021.

22.04.2021 підготовче судове засідання відкладене на 03.06.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.06.2021.

У визначений день у судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , наявна в матеріалах справи, є пенсіонером, взятий на облік у Селидівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

20 листопада 2020 року позивач звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії по стажу та заробітку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 78-79).

Листом Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №0572-02-8/8981 від 03.12.2020 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що на час його звернення із заявою про перерахунок пенсії за період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та починаючи з 01.04.2018 по 31.08.2020, підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП Селидіввугілля» не сплачено страховий та єдиний соціальний внесок, що є порушенням вимог ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, в даному листі повідомлено позивачу про передбачений нормативно-правовими актами порядок звернення громадян до управління (п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону № 1058, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1), перелік надання необхідних документів для здійснення перерахунку пенсії та про термін розгляду відповідних документів заявника. Зазначено, що після надання належно оформлених документів та у спосіб передбачений чинним законодавством України управління здійснить зарахування спірних періодів роботи, період проходження служби в армії та період навчання до пільгового та страхового стажу заявника (а.с. 14-15).

Позивач оскаржує вищевказані дії відповідача як такі, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерство праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція № 58), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Застрахованою особою є фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону страхувальниками є, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 10, 12 статті 20 Закону № 1058).

Статтею 15 Закону № 1058 передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Частиною 2 статті 20 Закону № 1058 передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058-XV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.03.2010 по 31.12.2010 позивач працював електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею, з 01.04.2018 по 31.08.2020 електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання у ДП «Селидіввугілля» на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», що підтверджується записами в наявній в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_5 від 29.08.2003 (а.с. 65-66).

Отже, періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020, які дають право на перерахунок позивачеві пенсії, підтверджені записами у його трудовій книжці.

Крім того, довідками за №№ 04-22/2903, 04-22/2904 від 21.10.2020, виданими ВП «Шахта «Котляревська», підтверджено нарахування на заробітну плату позивача за період з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020 єдиного соціального внеску, а довідкою за № 07-04/2905 від 21.10.2020 відображено стан перерахунку ЄСВ підприємством до бюджету.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що через відсутність відомостей про сплату підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» страхових внесків ним не було зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020, оскільки несплата роботодавцем позивача страхових внесків не може бути перепоною для перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 20.03.2019 по справі №688/947/17 (провадження № К/9901/35103/18).

За таких обставин суд вважає, що незарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» через несплату страхових внесків підприємством-роботодавцем є протиправним.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи за Списком 1 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко з 04.03.1992 по 14.08.1992, в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська» з 24.09.1997 по 09.03.2003, в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, суд зазначає наступне.

З аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працював з 04.03.1992 по 14.08.1992 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко, з 24.09.1997 по 09.03.2003 в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська», з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018 в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» (а.с. 65-66).

Записи в трудовій книжці проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, не містять виправлень, засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Окрім того, наведені записи в трудовій книжці підтверджені:

довідкою, яка уточнює особливий характер роботи чи умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії, виданою ДП «Шахта ім. Д. С. Коротченко» № 1-68 від 04.04.2018, архівними довідками №№ 55, 56 від 07.02.2018;

довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, виданою архівним відділом ВП «Шахта 1-3 « Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» №26/1283 від 4.01.2019;

довідкою про спуски та підйом в шахту № 2 «Новогродівська» «Гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом», виданою архівним відділом ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» № 26/1283 від 3.01.2019;

випискою з наказів про атестацію робочих місць по ш. № 2 «Новогродівська», виданою архівним відділом ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» № 26/1283 від 4.01.2019, щодо відомостей про накази № 207 від 06.02.1995, № 102 від 1.02.2000 про результати проведення атестації робочих місць за професією електрослюсар, що дає право на пільгове забезпечення по Списку № 1 розділ 1 підрозділ 1.

довідкою № 26/1283 від 4.01.2019 «Про реорганізацію шахти № 2 « Новогродівська»;

наказом ВП «Шахта «Росія» № 80 від 3.04.2015 «Про затвердження передня професій та посад, що мають право на пільгову пенсію за Списком 1»;

довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, виданою ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 09-23/3065 від 06.11.2020.

Відповідач не заперечує, що вказані професії належать до Списку № 1.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці позивача підтверджують характер його роботи у період з 04.03.1992 по 14.08.1992, з 24.09.1997 по 09.03.2003, з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, що є підставою для включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Також, з листа відповідача №0572-02-8/8981 від 03.12.2020 та розрахунку стажу за Формою РС-право вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди навчання в СПТУ № 41 м. Селидове Донецької області з 01.09.1985 по 19.06.1986 за професією електрослюсар підземний, строкової служби в лавах ЗС СРСР з 20.06.1986 по 24.06.1988.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_5 від 29 липня 1988 року за спірні періоди є наступні відомості:

№1 з 01.09.1985 по 21.06.1986 навчання в СПТУ № 41 м. Селидове;

№ 2 з 20.06.1986 по 24.06.1988 служба в Радянській армії;

№ 3 з 22.07.1988 по 11.08.1992 робота у якості підземного електрослюсаря 4 розряду шахти ім. Д.С. Коротченко.

Також в підтвердження обставин проходження навчання в період з 01.09.1985 по 21.06.1986 в СПТУ № 41 м. Селидове позивачем надано до матеріалів справи диплом серії серії НОМЕР_2 від 26 червня 1986 року за професією «електрослюсар підземний» (а.с. 18) та довідку №24 від 28.01.2021 Селидівського професійного ліцею (а.с. 19).

Період проходження строкова військової служба в лавах Радянської Армії з 20 червня 1986 року по 24 червня 1988 року підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданим 20.06.1986 Селидівським міським військовим комісаріатом Донецької області (а.с. 21-23).

Після звільнення з лав Радянської Армії позивач працевлаштувався 22.07.1988 в якості підземного електрослюсаря на шахту «Селидівська» В/О «Селидіввугілля», звідки 11.08.1988 звільнений на підставі ст. 38 КЗпП УРСР.

Зазначений період роботи підтверджується довідкою про наявність трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, виданою архівним відділом ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» 26.02.2018 за № 1- 443.

Крім того, з розрахунку стажу за Формою РС-право вбачається, що період роботи з 22.07.1988 по 11.08.1988 зараховано до пільгового стажу позивача за Списком 1 під час призначення пенсії 22.01.2018.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», завданням цього Закону є регулювання суспільних відносин в галузі професійної (професійно-технічної) освіти з метою: забезпечення громадянам України, у тому числі особам з особливими освітніми потребами, а також іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, права на здобуття професійної (професійно-технічної) освіти відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей, перепідготовку та підвищення кваліфікації; задоволення потреб економіки країни у кваліфікованих і конкурентоспроможних на ринку праці робітниках; сприяння в реалізації державної політики зайнятості населення; забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку установ професійної (професійно-технічної) освіти та закладів професійної (професійно-технічної) освіти різних форм власності та підпорядкування.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Законом України від 02 червня 2005 р за № 2636-1У «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах часу проходження строкової військової служби» внесено зміни до таких законів України:

1. Абзац другий пункту 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ( відомості Верховної Ради України 1992 р. № 15, ст. 190; 2004 р. № 36. ст. 446) доповнити двома реченнями такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно - технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, виходячи з даних трудової книжки та наданих до справи документів, суд приходить до висновку, що позивачем доведено його право на зарахування спірних періодів з 01.09.1985 по 19.06.1986 та з 20.06.1986 по 24.06.1988 до його спеціального пільгового стажу.

Отже, за результатами розгляду адміністративної справи судом встановлено, що саме дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії, які знайшли своє відображення в листі Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №0572-02-8/8981 від 03.12.2020 про відмову в перерахунку пенсії, є протиправними.

Щодо доводів відповідача, що позивач не звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом раніше, позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.12.2020 про перерахунок пенсії, долучивши до заяви наступні документи: копії диплома серії НОМЕР_2 , військового квитка серії НОМЕР_3 , довідки ДП ш. ім. Д.С. Коротченко № 1-68 від 04.04.2018, яка уточнює особливий характер чи умови праці Солом`янного В.О., архівних довідок від 07.02.2018 №№ 55, 56 відносно ОСОБА_1 , довідки про підтвердження наявного трудового стажу відносно ОСОБА_1 № 26/1283 від 4.01.2019 за період роботи на ш. № 2 «Новогродівська», довідки про спуски та підйоми в шахту № 2 «Новогродвська» №26/1283 від 3.01.2019, виписки з наказів про атестацію робочих місць по ш. № 2 «Новогродівська» № 26/1283 від 4.01.2019, довідки про підтвердження наявного трудового стажу відносно ОСОБА_1 № 09-23/3065 від 6.11.2020, наказу ВП ш. «Росія» № 80 від 3.04.2015 з додатком про затвердження переліку професій та посад, що мають право на пільгову пенсію згідно Списку № 1, довідок ВП шахта «Котляревська» № 04-22/2903, № 04-22/2904 від 21.10.2020.

Оглядом вказаного документа судом встановлено, що відповідачем дійсно надано відповідь за наслідками розгляду зазначеної заяви на підставі Закону України «Про звернення громадян». При цьому, відповідачем окремого рішення про відмову позивачу про перерахунок та виплату пенсії з 20.11.2020 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не приймалося.

Між тим, суд не може погодитись з правомірністю дій відповідача з цього приводу з наступних підстав.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (абзац четвертий пункту 1.7 розділу І Порядку).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу І Порядку).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

В силу пункту 4.2 розділу ІV Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таких дій з боку відповідача зроблено не було, а заява безпідставно зареєстрована як звернення громадянина в порядку Закону України «Про звернення громадян», при її розгляді відповідачем в розумінні частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846, рішення про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії позивачу не приймалось, а лише надано відповідь листом №0572-02-8/8981 від 03.12.2020

З огляду на викладене є незмістовними посилання відповідача на те, що позивач до Пенсійного фонду не звертався із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка, у зв`язку з чим відповідне рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідачем не приймалося. А крім того, сама по собі заява позивача містить в собі всю необхідну інформацію для перерахунку пенсії, що передбачена і заявою встановленого зразка, а по-друге, з огляду на відповідь відповідача, неналежна форма заяви не була підставою для відмови позивачу у перерахунку пенсії.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 по справі №537/3480/17.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового і стахового стажу спірні періоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію є формою втручання у дискреційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу І Порядку), днем звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії вважається 20.11.2020, а не 18.11.2020, як зазначено позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.11.2020 про перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового стажу період навчання в СПТУ № 41 м. Селидове Донецької області з 01.09.1985 по 19.06.1986 за професією електрослюсар підземний, строкову службу в лавах ЗС СРСР з 20.06.1986 по 24.06.1988, періоди роботи за Списком № 1 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко з 04.03.1992 по 14.08.1992, в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська» з 24.09.1997 по 09.03.2003, в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, до страхового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селідіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 03.02.2021.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) щодо відмови, викладеної у листі від 03.12.2020 за № 0572-02-8/8981, у зарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до пільгового стажу періоду навчання в СПТУ № 41 м. Селидове Донецької області з 01.09.1985 по 19.06.1986 за професією електрослюсар підземний, строкової служби в лавах ЗС СРСР з 20.06.1986 по 24.06.1988, періодів роботи за Списком № 1 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко з 04.03.1992 по 14.08.1992, в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська» з 24.09.1997 по 09.03.2003, в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, до страхового стажу періодів роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селідіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 20.11.2020 про перерахунок пенсії, зарахувавши до його пільгового стажу період навчання в СПТУ № 41 м. Селидове Донецької області з 01.09.1985 по 19.06.1986 за професією електрослюсар підземний, строкову службу в лавах ЗС СРСР з 20.06.1986 по 24.06.1988, періоди роботи за Списком № 1 в якості електрослюсаря підземного шахти ім. Д.С. Коротченко з 04.03.1992 по 14.08.1992, в якості електрослюсаря підземного шахти № 2 «Новогродівська» з 24.09.1997 по 09.03.2003, в якості електрослюсаря з повним робочим днем під землею ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2016 по 01.03.2018, до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селідіввугілля» з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.08.2020 та прийняти обґрунтоване рішення з посиланням на норми чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 липня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко