Справа № 640/627/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Київ № 640/627/21

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Мотор Січ»
доДержавної служби експертного контролю України
провизнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» з позовом до Державної служби експертного контролю України про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби експертного контролю України від 24.12.2020 №62/20 про накладення штрафів на АТ «Мотор Січ».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про безпідставність висновків, покладених в основу оскаржуваної постанови, які ґрунтуються виключно на припущеннях посадових осіб відповідача. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем також допущено ряд порушень, а саме: остання винесена стосовно семи окремих порушень; АТ «Мотор Січ» притягнуто до відповідальності після спливу строку для цього; у резолютивній частині оскаржуваної постанови не визначено суму штрафу (загальну суму) та не вказано розмір штрафу словами; під час розгляду справи про правопорушення не враховано надані АТ «Мотор Січ» пояснення та докази, а також безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи для надання доказів та пояснень, що призвело до порушення прав АТ «Мотор Січ».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито загальне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання, а також встановлено сторонам строки для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021, відмовлено у задоволенні заяви представника АТ «Мотор Січ» про забезпечення позову.

Під час підготовчого провадження судом вжито заходи, передбачені положеннями ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на що, судом ухвалено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У призначене для розгляду справи судове засідання з`явились представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача, у свою чергу, проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві та запереченнях, в яких зазначено, що згідно із посвідченням про реєстрацію №3067/17/20 з відповідними роз`ясненнями про особливості здійснення таких передач, АТ «Мотор Січ» зареєстрований як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів та видано останньому обов`язкові для виконання роз`яснення.

09.04.2019 між АТ «Мотор Січ» (продавець) та компанією SІА «АЕROSERVІСЕ» (м. Рига, Литва) (покупець) укладено контракт №1323/658-Е19-075 LV428(FТD), предметом якого є купівля-продаж авіаційних двигунів ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів, згідно з додатком та які виготовлені відповідно Технічних умов 54917302 ТУ. Разом з тим, як наголошено представником відповідача, відповідно до роз`яснень, наданих до посвідчення про реєстрацію, АТ «Мотор Січ» було проінформовано про можливість військового кінцевого використання товарів, що були предметом контракту, у Російській Федерації, що зумовлювало, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового та подвійного використання», необхідність отримання дозволу на експорт таких товарів. Проте, зазначена в акті індивідуальної дії вимога, АТ «Мотор Січ» проігнорована, оскільки знаючи, що фактичним кінцевим споживачем буде суб`єкт господарювання Російської Федерації, за дозволом на експорт товарів не звертався. При цьому, за твердженнями представника відповідача, у даному випадку склад правопорушення є триваючим, оскільки починається з моменту першої поставки 04.07.2019 та закінчується останньою поставкою 27.12.2019, а тому притягнення до відповідальності відбулось у межах строків.

Також, реалізуючи свої права, позивачем надано письмові пояснення, які були долучені до матеріалів справи та оцінювались разом з іншими матеріалами у ході розгляду справи.

У судовому засіданні судом, на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Державною службою експертного контролю України видано АТ «Мотор Січ» посвідчення про реєстрацію від 10.07.2017 №3067/17/2020 (з відповідними роз`ясненнями), згідно з яким, останній зареєстрований як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів.

У роз`ясненнях до вказаного посвідчення, зокрема, зазначено, що перед здійсненням експорту, у тому числі, турбовальних авіаційних двигунів ВК-2500-01, ВК-2500-02, складових, запасних частин, комплектуючих агрегатів, деталей разової поставки, витратних та допоміжних матеріалів до них та до турбовального авіаційного двигуна ВК-2500-03, згідно з каталогом деталей та складальних одиниць 078.00.6700КД, відомості покупних виробів 078.00.6700ВП, АТ «Мотор Січ» зобов`язано звернутись до Державною службою експертного контролю України за отриманням дозволів (висновків) на міжнародні передачі вказаних товарів, зокрема, до Російської Федерації, а також рекомендовано отримувати належним чином оформлені гарантії іноземних суб`єктів - кінцевих споживачів, - а також уповноважених державних органів відповідних країн, що ані заявлений товар, ані кінцева продукція, в якій (для якої) він використовується (постачатиметься), не призначені для будь-яких потреб суб`єктів Російської Федерації або «військового кінцевого використання» суб`єктами Російської Федерації.

У той же час, як встановлено посадовими особами Державної служби експертного контролю України, між АТ «Мотор Січ» (продавець) та компанією SІА «АЕROSERVІСЕ» (м. Рига, Литва) (покупець) укладено контракт від 09.04.2019 №1323/658-Е19-075 LV428(FТD), предметом якого є купівля-продаж авіаційних двигунів ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів, згідно з додатком та які виготовлені відповідно до Технічних умов 54917302 ТУ.

Згідно з п. 1.1 даного контракту, предметом останнього є купівля-продаж авіаційних двигунів ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів, згідно з додатком та які виготовлені відповідно Технічних умов 54917302 ТУ.

Згідно Додатку №1, продавець зобов`язався продати 34 шт. товару, згідно з контрактом.

Згідно Додатку № 2, продавець зобов`язався продати 16 шт. товару, згідно з контрактом.

Згідно Додатку № 3, продавець зобов`язався продати 2 шт. товару, згідно з контрактом.

Згідно Додатку № 4, продавець зобов`язався продати 48 шт. товару, згідно з контрактом.

На виконання контракту та додатків до нього, АТ «Мотор Січ» експортовано на адресу SІА «АЕROSERVІСЕ»:

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/1049 від 04.07.2019 року 11 шт.;

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/1181 від 25.07.2019 року 11 шт.,

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/1049 від 16.08.2019 року 12 шт.,

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/1539 від 09.10.2019 року 9 шт.;

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/1650 від 30.10.2019 року 9 шт.;

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/2028 від 16.08.2019 року 9 шт.;

- згідно Митної декларації UА 112020/2019/2027 від 27.12.2019 року 9 шт.

При цьому, згідно з рішенням Ради Національної безпеки України від 27.08.2014 «Про заходи щодо удосконалення державної військової-технічної політики», уведеного в дію Указом Президента України від 27.08.2014 №691/2014, експорт товарів військового призначення та подвійного використання до Російської Федерації забороняється.

На думку посадових осіб Державної служби експертного контролю України, експорт авіаційних двигунів без покупних агрегатів для кінцевого використання у Російській Федерації здійснено за посередництва SIA «Aeroservise Ltd» в порушення вимог вищевказаного Указу Президента України від 27.08.2014 №691/2014.

Як наслідок зазначеного вище, Державною службою експертного контролю України винесено постанову про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю від 24.12.2020 №62/20, якою визнано, що АТ «Мотор Січ» вчинило порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, склад якого визначено абз. 2 ст. 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», здійснивши міжнародну передачу товарів військового призначення, які в установленому порядку допущені до цивільного використання без отримання в установленому порядку дозволу (висновку), а також накладено на АТ «Мотор Січ» наступні штрафи:

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 27.12.2019 в сумі - 75 954 465, 53 грн.;

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 27.12.2019 в сумі - 75 954 465, 53 грн.;

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 30.10.2019 в сумі - 82 003 066, 28 грн.;

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 09.10.2019 в сумі - 79 882 240, 42 грн.;

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 16.08.2019 в сумі - 110 788 807, 28 грн.;

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 25.07.2019 в сумі - 102 245 293,33 грн.;

- у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 04.07.2019 в сумі - 105 796 543,08 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу експортного контролю України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №159 (надалі - Положення №159 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба експортного контролю України (Держекспортконтроль) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

Серед основних завдань Держекспортконтролю визначено, зокрема, реалізацію державної політики у сфері державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, подвійного використання та інших товарів, щодо яких відповідно до Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» можуть застосовуватися процедури державного експортного контролю (далі - товари), а також внесення на розгляд Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства пропозицій щодо забезпечення її формування (пп. 1 п. 3 Положення №159).

У силу ст. 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», державний експортний контроль - комплекс заходів з контролю за міжнародними передачами товарів, їх використанням юридичною чи фізичною особою, що здійснюється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, та іншими державними органами з метою забезпечення захисту інтересів національної безпеки та відповідно до міжнародних зобов`язань України.

Цією ж статтею визначається, що суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів зареєстрований центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, державний замовник у сфері оборони та суб`єкт господарювання України, який має намір здійснювати або здійснює міжнародні передачі товарів, включаючи посередницьку (брокерську) діяльність.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», методами здійснення державного експортного контролю є:

ідентифікація товарів, що передбачає встановлення відповідності конкретних товарів, які є об`єктами міжнародних передач, найменуванню та опису товарів, внесених до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю;

надання дозволів чи висновків на здійснення міжнародних передач товарів або проведення переговорів щодо здійснення таких передач;

здійснення митного контролю та митного оформлення товарів відповідно до законодавства;

застосування санкцій до суб`єктів господарювання, які порушили порядок здійснення таких передач, установлений цим Законом та іншими актами законодавства в галузі експортного контролю.

Приписами ст. 9 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» визначено, що найменування та опис товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, вносяться до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними групами товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, із залученням заінтересованих центральних органів виконавчої влади. До складання списків можуть також залучатися представники підприємств, наукових установ, організацій, а також їх об`єднань.

Списки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», при отриманні центральними органами виконавчої влади, що здійснюють державний експортний контроль, та розвідувальними органами України, які беруть участь у заходах експортного контролю, інформації про наміри або можливість використання будь-яких товарів, не внесених до списків, у державах, що є їх кінцевими споживачами, для розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, зберігання, виявлення, ідентифікації або для розповсюдження зброї масового знищення чи засобів її доставки зазначені органи зобов`язані поінформувати про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який має право у зв`язку з цим застосовувати до таких товарів процедури державного експортного контролю.

Державний експортний контроль здійснюється також і стосовно експорту, імпорту або тимчасового вивезення товарів, не внесених до списків, у разі, коли:

такі товари ввозяться на територію України з наданням міжнародного імпортного сертифіката на вимогу держави-експортера;

експорт або тимчасове вивезення таких товарів за межі України здійснюється до держав, стосовно яких резолюціями Ради безпеки Організації Об`єднаних Націй, інших міжнародних організацій, членом яких є Україна, чи національним законодавством установлене повне або часткове ембарго на постачання таких товарів.

Якщо будь-якому суб`єкту господарювання повідомлено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, або йому стало відомо іншим шляхом про можливість повного чи часткового використання будь-яких товарів, що передбачаються для експорту або тимчасового вивезення до інших держав, для розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, зберігання, виявлення, ідентифікації або для розповсюдження зброї масового знищення чи засобів її доставки, або для військового кінцевого використання у державах, стосовно яких резолюціями Ради безпеки Організації Об`єднаних Націй, інших міжнародних організацій, членом яких є Україна, чи національним законодавством установлене повне або часткове ембарго на постачання товарів військового призначення, цей суб`єкт зобов`язаний звернутися до спеціально уповноваженого органу з питань державного експортного контролю за отриманням дозволу на право здійснення експорту цих товарів незалежно від того, зазначені вони у списках чи ні.

Експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, для вирішення питання про можливість надання відповідних дозволів, висновків чи міжнародних імпортних сертифікатів, можливість проведення реєстрації суб`єктів господарювання, державних замовників у сфері оборони у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів або надання таким суб`єктам, державним замовникам повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»).

Суб`єкти господарювання України, державні замовники у сфері оборони, які мають намір здійснювати міжнародні передачі товарів, у тому числі проводити посередницьку (брокерську) діяльність, пов`язану з міжнародними передачами товарів військового призначення, попередньо реєструються як суб`єкти здійснення міжнародних передач товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. З цією метою зазначені суб`єкти подають відомості та документи, необхідні для проведення попередньої експертизи товарів, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. За підсумками експертизи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, ідентифікує товари, визначає умови здійснення їх міжнародних передач до конкретних держав, залежно від категорії товарів, видів міжнародних передач таких товарів тощо, та видає зазначеним суб`єктам посвідчення про їх реєстрацію як суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів разом з відповідними роз`ясненнями про особливості здійснення таких передач (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»).

Як було зазначено вище, Державною службою експертного контролю України видано АТ «Мотор Січ» посвідчення про реєстрацію від 10.07.2017 №3067/17/2020 (з відповідними роз`ясненнями), згідно з яким, останній зареєстрований як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів.

Натомість, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що АТ «Мотор Січ» вчинило порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, склад якого визначено абз. 2 ст. 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», здійснивши міжнародну передачу товарів військового призначення, які в установленому порядку допущені до цивільного використання без отримання в установленому порядку дозволу (висновку).

Так, абз. 2 ст. 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» визначено, що порушеннями вимог законодавства в галузі державного експортного контролю є здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

З аналізу викладеного вбачається, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слугували висновки посадових осіб відповідача про те, що кінцевим споживачем товару (авіаційних двигунів ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів), реалізованого АТ «Мотор Січ» на користь SІА «АЕROSERVІСЕ» (м. Рига, Литва) на підставі контракту від 09.04.2019 №1323/658-Е19-075 LV428(FТD), є суб`єкт Російської Федерації, до якої експорт товарів військового призначення та подвійного використання забороняється, у силу рішення Ради Національної безпеки України від 27.08.2014 «Про заходи щодо удосконалення державної військової-технічної політики», уведеного в дію Указом Президента України від 27.08.2014 №691/2014.

Разом з тим, згідно з умовами контракту від 09.04.2019 №1323/658-Е19-075 LV428(FТD), умови поставки товару визначено як СРТ м. Рига, Латвія (Інкотермс, редакція 2010 року).

На додаток, у матеріалах справи міститься копія сертифіката кінцевого споживача від 21.06.2019 №47, яким SІА «АЕROSERVІСЕ» підтверджено, що авіаційні двигуни ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів будуть використані останнім виключно з цивільною метою для гвинтокрилів Ми-8АМТ, які належать цивільним компаніям ЄС і не призначені для військового кінцевого споживання Російською Федерацією.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням покупцем товару вимог законодавства і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді понесення відповідальності шляхом накладення штрафних санкцій. Протилежного під час розгляду справи суду відповідачем не доведено.

Отже, лише встановлення факту узгодженості дій суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів з контрагентом з метою порушення рішення Ради Національної безпеки України від 27.08.2014 «Про заходи щодо удосконалення державної військової-технічної політики», уведеного в дію Указом Президента України від 27.08.2014 №691/2014 або його обізнаності з такими діями контрагента (у даному разі SІА «АЕROSERVІСЕ») може слугувати підставою для притягнення до відповідальності. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх та допустимих доказах.

Як наслідок, суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів не може зазнавати негативних наслідків через діяння осіб, що перебувають поза межами його впливу.

При цьому, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач вживав можливих заходів, спрямованих на дотримання вимог чинного законодавства в частині державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, про що, зокрема, свідчить наявна у матеріалах справи копія сертифіката кінцевого споживача від 21.06.2019 №47, отриманого позивачем на виконання умов, викладених у роз`ясненні до посвідчення про реєстрацію від 10.07.2017 №3067/17/2020. Натомість, з матеріалів, наданих відповідачем, не вбачається належних та достатніх доказів того, що товар, реалізований АТ «Мотор Січ» на користь SІА «АЕROSERVІСЕ», у подальшому реалізовано SІА «АЕROSERVІСЕ» на корить суб`єкта Російської Федерації, як і того, що позивач знав або повинен був знати про те, що кінцевим споживачем товару може бути суб`єкт Російської Федерації.

Відтак, фактичні обставини, покладені суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної постанови, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Крім того, суд також звертає увагу на наступне.

На виконання вказаних законодавчих положень наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.12.2013 №1490 затверджено Порядок розгляду справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (надалі - Порядок №1490), який встановлює процедури розгляду Державною службою експортного контролю України (далі - Держекспортконтроль) справ про порушення суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів - юридичними особами (далі - юридичні особи) вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

Відповідно до п. 1.3 Порядку №1490, посадові особи Держекспортконтролю в межах своїх повноважень зобов`язані в разі виявлення ознак порушення вжити всіх необхідних заходів для встановлення факту порушення та його документального оформлення, а також своєчасно застосувати передбачені законодавством санкції.

У силу п. 1.9 Порядку №1490, юридична особа може бути притягнута до відповідальності протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення нею встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» (далі - Закон) вимог.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що на АТ «Мотор Січ» накладено штрафи у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом міжнародної передачі від 27.12.2019, 27.12.2019, 30.10.2019, 09.10.2019, 16.08.2019, 25.07.2019, 04.07.2019, тобто штрафні санкції накладено на АТ «Мотор Січ» з огляду на 7 (сім) окремих поставок спірних товарів, які мали місце 27.12.2019, 27.12.2019, 30.10.2019, 09.10.2019, 16.08.2019, 25.07.2019, 04.07.2019 відповідно.

При цьому, суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що вказані порушення є триваючими, оскільки у межах спірних правовідносин кожен з фактів виявлених порушень мав часовий проміжок, протягом якого останній, за твердженням посадових осіб відповідача, було вчинено, тобто 27.12.2019, 27.12.2019, 30.10.2019, 09.10.2019, 16.08.2019, 25.07.2019, 04.07.2019. Отже, станом на момент притягнення позивача до відповідальності (24.12.2020) строк притягнення до відповідальності щодо фактів, які мали місце 30.10.2019, 09.10.2019, 16.08.2019, 25.07.2019, 04.07.2019, у силу п. 1.9 Порядку №1490, сплив.

У той же час, посилання представника позивача на порушення відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови п. 3.2 Порядку №1490, згідно з яким, у разі якщо юридичною особою вчинено декілька порушень, уповноважена особа складає окремий протокол щодо кожного порушення, є необґрунтованими, оскільки предметом розгляду у межах даної справи є постанова, а не протокол. Крім того, твердження представника позивача про те, що у резолютивній частині оскаржуваної постанови не визначено суму штрафу (загальну суму) та не вказано розмір штрафу словами самі по собі не вказують про протиправність оскаржуваної постанови.

Також, приписами п. 5.3 Порядку №1490 визначено якщо керівник дійде висновку про необхідність присутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи під час розгляду справи та/або в разі надходження клопотання про відкладення розгляду справи, керівник виносить постанову про відкладення розгляду справи.

Рішення про відкладення розгляду справи може бути прийнято за умови дотримання встановленого пунктом 1.9 розділу I цього Порядку строку притягнення юридичної особи до відповідальності.

Водночас, як зазначено в оскаржуваній постанові, у задоволенні клопотання представника АТ «Мотор Січ» про відкладення розгляду справи відмовлено саме на підставі абз. 2 п. 5.3 Порядку №1490, тобто за наявності законодавчо мотивованих підстав для цього.

У свою чергу, факт врахування чи неврахування посадовими особами відповідача доказів та пояснень, наданих АТ «Мотор Січ», під час розгляду справи про правопорушення судом досліджено під час встановлення мотивів, з яких прийнято оскаржувану постанову.

Інші доводи сторін не спростовують вищезазначених висновків суду та не доводять протилежне.

Суд також звертає увагу на те, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Як наслідок, виходячи з встановлених судом обставин даної адміністративної справи, суд дійшов до висновку що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не довів правомірності винесення ним оскаржуваної постанови, та, як наслідок, про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність скасування останньої, як такої, що винесена без достатньої правової підстави та частково з порушенням строків притягнення до відповідальності.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 05.01.2021 №584835, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 22 700,00 грн., який підлягає присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби експертного контролю України про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю від 24.12.2020 №62/20.

Присудити здійснені Публічним акціонерним товариством «Мотор Січ» (, адреса: 69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, 15) документально підтверджені судові витрати у розмірі 22 700,00 грн. (двадцяти двох тисяч семисот грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби експертного контролю України (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок