Справа № 460/1263/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
14 липня 2021 року м. Рівне №460/1263/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Д.Є. Махаринець, розглянувши клопотання з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Фізична - особа підприємець ОСОБА_1
доПоліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки
Ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження в справі за позовом фізична - особа підприємець ОСОБА_1 до Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки у якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Поліського міжрегіональне управління Укртрансбезпеки №215834 від 22.09.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 8500,00грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Поліського міжрегіональне управління Укртрансбезпеки №215831 від 22.09.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 8500,00грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Поліського міжрегіональне управління Укртрансбезпеки №215834 від 22.09.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 8500,00грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Поліського міжрегіональне управління Укртрансбезпеки №215833 від 22.09.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 8500,00грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Поліського міжрегіональне управління Укртрансбезпеки №215832 від 22.09.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 8500,00грн.
31.05.2021 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу 460/1263/21 розприділено судді Махаринцю Д.Є.
02.01.2021 фізична - особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.
У такій заяві ФОП ОСОБА_1 просила зупинити стягнення, що здійснюється в межах виконавчого провадження №63809205 державним виконавцем Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), на підставі постанов, винесених Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки від 22.09.2020 №215834, №215831, №215835, №215833, №215832 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .П адміністративно-господарського штрафу, шляхом зупинення виконавчого провадження N63809205 яке здійснюється державним виконавцем Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на підставі постанов винесених Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, датовані 22 вересня 2020 року, №215834, №215831, №215835, №215833, №215832 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу до набрання судовим рішенням законної сили.
Мотивуючи вимоги своєї заяви, ФОП ОСОБА_1 зазначала, що в межах зведеного виконавчого провадження №63809205 про стягнення з неї штрафу, винесено постанови про арешт її майна та коштів, що паралізувало її діяльність як суб`єкта господарювання. При цьому, винесені Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки постанови від 22.09.2020 №215834, №215831, №215835, №215833, №215832 про стягнення штрафу, заявниця вважала протиправними та такими, що прийняті відповідачем із порушенням норм діючого законодавства, без урахування властивостей вантажу, а також відсутності у перевізника обов`язку отримувати дозвіл на перевезення подільного вантажу. З огляду на наведене, вважала, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Наголошувала, що наявність арешту коштів на рахунках в установах банків позбавляє заявника можливості здійснювати господарську діяльність та виконувати покладенні обв`язки як роботодавця, платника податків та контрагента. Найближчим часом заявник несе ризик опинитись в ролі особи до якої можуть бути застосовані санкції за порушення строків виплати заробітної плати, сплати податків. Більш того, орган виконавчої служби, виконуючи покладені на нього обов`язки, вправі стягнути суму адміністративно-господарських санкцій, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, що в разі задоволення позову призведе до вжиття зі сторони заявника додаткових зусиль та подання позовів до інших осіб з метою відновлення свого майнового права. Просила заяву про забезпечення позову задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст.150 КАС України).
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст.150 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Приписами ч.2 ст.151 КАС України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 15.12.2017) "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" від 29.09.2016 №14 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
З аналізу наведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015, визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Підпунктами 29, 15, 65 пункту 5 вказаного Положення встановлено, що завданням Укртрансбезпеки є складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, здійснення інших повноважень, визначених законом.
Зі змісту Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, вбачається, що адміністративно-господарські штрафи накладаються шляхом винесення керівником (або його заступником) органу державного контролю (Укртрансбезпеки чи її територіального органу) відповідної постанови, яка є обов`язковою для виконання правопорушником.
Згідно з ч.5 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон України "Про автомобільний транспорт") адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України.
Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу у розумінні п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон України "Про виконавче провадження") є виконавчим документом та за умови відсутності факту добровільного виконання такого рішення органу державного контролю, вона підлягає примусовому виконанню на підставі Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Підстави зупинення вчинення виконавчих дій визначені ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".
Так, згідно з положеннями ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:
1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;
2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;
3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;
4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);
5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч.5 ст. 15 цього Закону;
6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;
7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим п.3.7 ст. 3 зазначеного Закону;
8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;
9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому ч.3 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" ;
11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
З аналізу наведених законодавчих норм можна зробити висновок, що ні постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, ні ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено зупинення дії та виконання постанов Укртрансбезпеки чи її територіального органу про накладення штрафів безпосередньо державним виконавцем у разі оскарження останніх у судовому порядку.
На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідні постанови звернено до примусового виконання і державним виконавцем відкрито виконавчі провадження з виконання постанов Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про накладення на позивача штрафу, це, на думку суду, може призвести до негативних фінансових наслідків для заявника у вигляді стягнення не лише суми штрафних санкцій, які є спірними, а й стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а тому ускладнить ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача у майбутньому у разі задоволення позовних вимог.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви позивача про забезпечення адміністративного позову та зупинити стягнення з ФОП ОСОБА_1 на підставі виконавчих документів - постанов, винесених Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки від 22.09.2020 №215834, №215831, №215835, №215833, №215832 про накладення адміністративно-господарського штрафу, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі про оскарження таких постанов.
Також суд зазначає, що обраний спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує збалансованість інтересів заявника, держави та суб`єкта владних повноважень, а також співмірність негативних наслідків для кожної із сторін спору.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (п.77).
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.
При цьому, згідно з положеннями ст.156 КАС України, в якій зокрема зазначено, що ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.
Керуючись ст.150-157, 243, 248, 256 КАС України, суд
Заяву Фізичної - особи підприємця ОСОБА_1 від 30.12.2020 про забезпечення позову задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі виконавчих документів - постанов Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 22.09.2020 №215834, №215831, №215835, №215833, №215832 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов від 22.09.2020 №215834, №215831, №215835, №215833, №215832 про застосування адміністративно-господарських штрафів.
Примірник ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи та до Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для негайного виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 14.07.21

Суддя Д.Є. Махаринець