Справа № 640/12127/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Київ № 640/12127/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Садоховій В.С. розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД»
до1. Головного управління ДПС у м. Києві, 2. Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України
провизнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень від 02.02.2021 року №2, від 25.03.2021 року №2,
за участю представників:

позивача - Уголькова Є.О., Онищенка М.В.,

відповідача 1 - Скрибки І.Ю.,

відповідача 2 - не з`явився,

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01.07.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» (далі по тексту - позивач, ТОВ «БК «ОЗДОББУД» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач 1, ГУ ДПС у м. Києві) та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДПС у м. Києві (ВО)), у якому просить:

1) визнати протиправними дії ГУ ДПС у м. Києві, пов`язані з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за жовтень 2020 року, яка була проведена на підставі наказу від 18.12.2020 №1353-п у період з 24.12.2020 по 31.12.2020;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 02.02.2021 №2;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.03.2021 №2.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність дій щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, оскільки ГУ ДПС у м. Києві не вручено наказ про проведення перевірки до її початку.

Крім того, підставами проведення вказаної перевірки у наказі від 18.12.2020 №1353-п вказано ненадання платником податків первинних документів щодо предмету перевірки. Проте, позивач зауважує, що йому взагалі не було відомо про проведення такої перевірки та про наявність запиту від 24.12.2020 №3851/1/26-15-07-02-04 до 05.01.2021.

Також, позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки від 11.01.2021 №50/26-15-07-02-04/39046791, оскільки вони зроблені на припущеннях та недоведених обставинах, незважаючи на те, що податковий кредит за жовтень 2020 року був сформований на законних підставах, що підтверджується первинними документами доданими до позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні на 27.05.2021.

Ухвалою від 27.05.2021 Окружний адміністративний суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 17.06.2021.

14.06.2021 від ГУ ДПС у м. Києві (ВП) надійшов відзив на позовну заяву у якому він, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що копію наказу від 18.12.2020 №1353-п було надіслано на адресу позивача рекомендованим листом та станом на час складання акта перевірки на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» була наявна інформація про невручення відправлення адресату з інших причин, що відповідно до положень пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України є належним чином врученим платнику податків. Крім того, зазначене поштове відправлення було вручено представнику ТОВ «БК «ОЗДОББУД», отже контролюючим органом повідомлено позивача про призначення перевірки.

Також, відповідачем зазначено, що в ході проведення перевірки на податкову адресу позивача був направлений запит від 24.12.2020 №3851/1/26-15-07-02-04 про надання документів та інформації з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за перевіряємий період. Проте, протягом перевірки жодного документа та пояснень ТОВ «БК «ОЗДОББУД» надано не було, про що складено акт від 31.12.2020 №1032/Ж6/26-15-07-02-04.

Вказані обставини також послугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки у зв`язку з ненаданням позивачем в ході перевірки первинних документів, підтвердити реальність здійснення господарських операцій, відображених у податковій звітності, виявилось неможливим.

15.06.2021 позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що вважає відзив ГУ ДПС у м. Києві (ВП) є необґрунтованим та безпідставним, оскільки висновки викладені у ньому не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні, призначеному на 17.06.2021 було оголошено перерву до 01.07.2021.

В судовому засіданні, призначеному на 01.07.2021 представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити повністю.

Представник ГУ ДПС у м. Києві в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відповідність прийнятих податкових повідомлень - рішень вимогам законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «БК «ОЗДОББУД» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20).

На підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України ГУ ДПС у м. Києві винесено наказ від 18.12.2020 №1353-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» (код 39046791)», яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» у період з 24.12.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Підставою проведення перевірки слугувала доповідна записка управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг від 18.12.2020 №2294/26-15-07-02-04.

22.12.2020 ГУ ДПС у м. Києві сформовано повідомлення №82/26-15-07-02-04, яким відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України запропоновано ТОВ «БК «ОЗДОББУД» забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби.

Також, ГУ ДПС у м. Києві листом від 24.12.2020 №3851/1/26-15-07-02-04 «Про надання копій документів та облікових регістрів» запропоновано позивачу надати належним чином завірені копії або сформовані в електронному вигляді наступні документи та облікові регістри:

1) загальну оборотно - сальдову відомість у розрізі субрахунків за жовтень 2020 року, червень - вересень 2020 року;

2) картки рахунків 20, 23, 26, 28 - з кількісним та вартісним відображенням показників, 31, 371, 643, 644, 681, 70, 90 за червень - жовтень 2020 року;

3) обороти в розрізі контрагентів рахунків 36, 377 та 63, 685 за червень - жовтень 2020 року;

4) наказ про облікову політику підприємства, протоколи та накази про призначення директора та головного бухгалтера за перевіряємий період, договори оренди юридичної та фактичної адрес;

5) документи по взаємовідносинах з постачальниками та покупцями за вказаний період, в тому числі договори, банківські виписки, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні тощо;

6) інші документи та облікові регістри, що не увійшли до вищезазначеного переліку, але є документальним підтвердженням правомірності відображення від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2020 року.

За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» (код 39046791) ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 11.01.2021 №50/26-15-07-02-04/39046791 (далі по тексту - Акт перевірки), за висновками якого встановлені такі порушення:

1) пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України в результаті ненадання платником податків первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів;

2) пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2020 року в сумі 135 179,00 грн., та занижено податок на додану вартість за жовтень 2020 року на загальну суму 1 719 557,00 грн.

На підставі висновків Акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено такі податкові повідомлення - рішення:

1) від 02.02.2021 №2, яким зменшено позивачу суму від`ємного значення суми податку на додану вартість на 135 179,00 грн.;

2) від 02.02.2021 №2, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 719 577,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх до Державної податкової служби України (далі по тексту - ДПС) в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача ДПС прийняла рішення від 23.03.2021 №6520/6/99-00-06-01-01-06, яким скасувала податкове повідомлення - рішення від 02.02.2021 №2 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 257 936,30 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення - рішення та податкове повідомлення - рішення від 02.02.2021 №2 залишила без змін, а скаргу ТОВ «БК «ОЗДОББУД» задовольнила частково.

У зв`язку із зазначеним, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення - рішення від 25.03.2021 №2, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1 891 535,00 грн., з яких 1 719 577,00 грн. за податковими зобов`язаннями, 171 958,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 02.02.2021 року №2, від 25.03.2021 року №2, а також діями ГУ ДПС у м. Києві щодо призначення перевірки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У силу приписів пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно із підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків (пункт 78.2 статті 78 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Разом з цим, статтею 79 Податкового кодексу України врегульовано особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки у разі, серед іншого, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме, підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення - рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №820/3426/16.

У даному випадку спірним питанням є те, чи належним чином позивачу була вручена копія наказу ГУ ДПС у м. Києві від 18.12.2020 №1353-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БК «ОЗДОББУД» (код 39046791)» та чи мало ГУ ДПС у м. Києві право розпочинати перевірку 24.12.2020.

У відповідності до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу вказаних положень вбачається, що умовою належного вручення документів, у розумінні Податкового кодексу України, є їх направлення за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисте їх вручення, при цьому жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення документів, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення кореспонденції.

Подібна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі №140/30/20 (адміністративне провадження №К/9901/23153/20).

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ТОВ «БК «ОЗДОББУД» зареєстроване за адресою: 03148, м. Київ, вул. Петра Курінного, 2-А.

Наказ ГУ ДПС у м. Києві від 18.12.2020 №1353-п направлено рекомендованим листом з поштовим ідентифікатором 03 5 за адресою: 03148, м. Київ, вул. Петра Курінного, 2-А, що відповідає адресі місцезнаходження позивача, як юридичної особи, вказаної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, наказ ГУ ДПС у м. Києві від 18.12.2020 №1353-п був направлений за адресою відповідача рекомендованим повідомленням, а тому у відповідності до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, він вважався належним чином врученим ТОВ «БК «ОЗДОББУД», з огляду на що ГУ ДПС у м. Києві мало право розпочинати перевірку 24.12.2020.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправними дії ГУ ДПС у м. Києві, пов`язані з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки, не підлягає задоволенню, оскільки мотиви, з яких виходив позивач, не знайшли свого документального підтвердження.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 02.02.2021 року №2, від 25.03.2021 року №2, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на проведення перевірки) у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (абзац перший пункту 44.3 цієї статті).

У відповідності до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За приписами пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки.

При цьому, обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці.

Ненадання відповідних документів, відповідно до положень пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, прирівнюється до їх відсутності.

Також, неподання документів в порядку та у строки визначені пунктами 44.6, 44.7 Податкового кодексу України, не зобов`язує фіскальний орган враховувати їх при складанні акту перевірки та прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив та не заперечується сторонами, що TOB «БК «ОЗДОББУД» стало відомо про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у м. Києві та необхідності надання копій первинних документів 05.01.2021.

Крім того, 05.01.2021 позивачем отримано повідомлення про запрошення для підписання та отримання Акта перевірки, складання протоколу про адміністративне правопорушення на 11.01.2021. Проте, позивач своїм правом не скористався та не з`явився для ознайомлення, підписання та отримання акта документальної позапланової невиїзної перевірки, про що складено акт від 11.01.2021 №19/Ж6/26-15-07-02-04.

Таким чином, володіючи інформацією щодо проведення перевірки, станом на час прийняття контролюючим органом рішення за результатами такої перевірки, а саме 02.02.2021, позивачем не були надані документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, що не були надані під час перевірки.

Поряд із цим, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинним документом є документ, що містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту настають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених таким платником договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Вимоги до первинних документів містяться у статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для підтвердження факту здійснення фінансово-господарської діяльності позивача з його контрагентами повинні бути належним чином складені та оформленні первинні документи податкового та бухгалтерського обліку у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З урахуванням того, що позивач не надав податковому органу до прийняття рішення за результатами перевірки документи (оригінали чи належним чином завірені копії), що підтверджують реальність здійснення ним господарських операцій з його контрагентами в перевіряємий період, суд приходить до висновку, що вказані документи були відсутні у позивача, а відповідно контролюючий орган правомірно встановив факт непідтвердженості відповідними первинними документами господарських операцій позивача з його контрагентами.

Надання первинних документів згодом, в тому числі під час звернення зі скаргою до ДПС або до суду з вказаним позовом, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження достовірності та реальності здійснених господарських операцій.

Жодних інших доводів та обґрунтувань неможливості надання первинних документів до перевірки (під час перевірки) чи до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач в позові не наводить.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 02.02.2021 року №2, від 25.03.2021 року №2 також не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 02.02.2021 року №2, від 25.03.2021 року №2 не відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог позивача, судові витрати (судовий збір) розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ОЗДОББУД» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.07.2021.

Суддя І.М. Погрібніченко