Справа № 320/4000/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 липня 2021 року справа № 320/4000/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Коздровської К.Д., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Баришівської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Баришівська районна державна лікарня ветеринарної медицини з позовом до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №568-15-07 від 20 серпня 2019 року "Про припинення права постійного користування на земельну ділянку Баришівській районній державній лікарні ветеринарної медицини".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 відкрито провадження у справі №320/4370/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 18.05.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із наданням додаткового часу позивачу для подання доказів на 03.06.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із клопотанням позивача на 10.06.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 29.06.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 витребувано докази від відповідача та ГУ Держгеокадастру у Київській області та відповідача. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 календарних днів. Відкладено підготовче засідання на 13.07.2021.

У підготовче судове засідання, призначене на 13.07.2021, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у підготовче судове засідання, призначене на 13.07.2021, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, клопотань від відповідача до суду не надходило.

13.07.2021 на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшли витребувані судом докази.

В підготовчому судовому засіданні 13.07.2021 представником позивача, після ознайомлення з доказами, наданими відповідачем 13.07.2021, заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з наявністю спору про право.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України указав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі Занд проти Австрії висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних/господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Разом з тим, суд зазначає, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту шостого частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов`язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами (частина 3 статті 20 Господарського кодексу України).

Приписами пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. а ч. 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України закріплено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже рішення суб`єкта владних повноважень щодо володіння, користування та розпорядження, прийняті у сфері земельних відносин, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України або за статтею20 Господарського кодексу та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Натомість розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають з владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Враховуючи вказане, можна зробити висновок, що в порядку цивільного або господарського судочинства може бути оскаржене таке рішення органу місцевого самоврядування, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, і за результатами його реалізації у фізичної чи юридичної особи виникає право цивільне.

Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні - це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Органи місцевого самоврядування можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому правовий статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права публічно-правового характеру (цивільні чи публічні) вони мають намір реалізувати.

Так, предметом спору у даній справі є оскарження рішення Баришівської селищної ради Броварського району Київської області від 20.08.2019 №568-15-07 "Про припинення права постійного користування на земельну ділянку Баришівській районній державній лікарні ветеринарної медицини".

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №002031, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за: 1А №000024 від 27.03.1997, Баришівському районному підприємству ветеринарної медицини у постійне користування надано 1,4 гектарів землі для виробничої бази.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 28.01.2021 №29-10.0221-873/2-21 повідомлено, що згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі земельна ділянка площею 1,4 га для виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 обліковується на праві постійного користування за Баришівським районним підприємством ветеринарної медицини згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №002031 (реєстраційний номер 1А №000024 від 27.03.1997), виданого на підставі рішення виконкому Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 10.12.1996 №94.2.

Державна реєстрація земельної ділянки в державному земельному кадастрі не проводилася.

Судом встановлено, що рішенням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 20.05.2019 №355-11-07 надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Ветаптека "Емма" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що надана в оренду для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови (03.15) площею 0,035 га в АДРЕСА_2 (в межах населеного пункту).

Рішенням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 20.05.2019 №356-11-07 надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж сервітуту земельної ділянки орієнтовною площею 0,03 га в смт Баришівка (в межах населеного пункту) для розміщення господарських споруд ТОВ "Ветаптека "Емма".

01.08.2019 Баришівська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернулась до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області із клопотанням № 17-01-22/275 про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка надана в постійне користування для виробничої бази згідно державного акту на право постійного користування серії ІІ-КВ №002031 від 27.03.1997 площею 1,4 га в АДРЕСА_1 (в межах населеного пункту) у зв`язку з уточнення площі та розробкою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 20.08.2019 №568-15-07 "Про припинення права постійного користування на земельну ділянку Баришівській районній державній лікарні ветеринарної медицини" розглянуто клопотання Баришівської районної державної лікарні ветеринарної медицини про припинення права постійного користування земельної ділянкою, та у зв`язку із приведенням у відповідність наявної площі земельної площі земельної ділянки, враховуючи пропозиції комісії з питань регулювання земельних відносин, природокористування, планування території, охорони пам`яток, історичного та навколишнього середовища, на підставі ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місце самоврядування в Україні" селищна рада вирішила:

1. Припинити право постійного користування на земельну ділянку площею 1,4 га (кадастровий номер не визначений) для виробничої бази, яка розташована в АДРЕСА_1 (в межах населеного пункту) на території Баришівської селищної ради.

2. Зарахувати вищезазначену земельну ділянку до земель запасу селищної ради.

3. Земельному відділу селищної ради внести відповідні зміни в земельно-шнурову документацію.

4. Оприлюднити дане рішення на офіційному веб-сайті Баришівської селищної ради.

5. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин, природокористування, планування території, охорони пам`яток, історичного та навколишнього середовища.

Рішенням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 20.08.2019 №589-15-07, на підставі клопотання ТОВ "Ветаптека "Емма", припинено чинність дії договору оренди від 26.09.2005, зареєстрованого у відділі Київської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" від 28.09.2005 №19 на земельну ділянку площею 0,019 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_3 на землях Баришівської селищної ради, за взаємною згодою сторін, зараховано вищезазначену земельну ділянку до земель запасу селищної ради.

Також, рішенням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 20.12.2019 №852-20-07 з метою ефективного використання земельної ділянки з подальшою передачею її в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,03 га, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої в АДРЕСА_2 на території Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області. Вирішено підготувати лот для проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки.

Рішенням Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 21.09.2020 №1507-32-07 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0300 га, кадастровий номер :01:119:0175 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_3 на території Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області. Вирішено укласти договір з виконавцем робіт на умовах фінансування підготовки лотів до проведення земельних торгів за свої кошти, без залучення бюджетних коштів селищної ради та провести земельні торги з продажу права оренди зазначеної земельної ділянки.

25.11.2020 Баришівською селищною радою організовано земельні торги (аукціон) на укладення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , за результатами яких переможцем стала фізична особа - ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом проведення земельних торгів (аукціону) №262.20 (лот №58718 Аукціону №29273) від 25.11.2020.

Того ж дня, 25.11.2020 між ОСОБА_1 (Орендар) та Баришівською селищною радою (Орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, придбаної на земельних торгах, відповідно до якого Орендодавець передає згідно рішення Баришівської селищної ради від 21.09.2020 №1507-32-07 про затвердження проекту землеустрою та проведення земельних торгів та Протоколу проведення земельних торгів (аукціону) №262.20 від 25.11.2020, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0300 га, кадастровий номер :01:119:0175 по АДРЕСА_1 , строком на 10 років.

Право користування земельною ділянкою згідно даного договору зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухома майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.12.2020 №235240110.

Судом встановлено, що 10.02.2021 позивач звернувся до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області із адвокатським запитом від 10.02.2021 №08-02/21, в якому просив надати офіційну інформацію та належним чином завірені копії документів щодо земельної ділянки площею 1,4 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Листом від 22.02.2021 №422/03-16 Баришівської селищногї ради Броварського району Київської області у відповідь на адвокатський запит від 10.02.2021 повідомлено позивачу про те, що Баришівська селищна рада не володіє інформацією, чи передавалась земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 в комунальну власність. Також повідомлено, що запитувана земельна ділянка, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , була зарахована до земель запасу на підставі відмови Баришівської районної державної лікарні ветеринарної медицини від права постійного користування та рішення №568-15-07 від 20.08.2019, прийнятого Баришівською селищною радою.

Також, позивач звернувся із адвокатським запитом від 19.01.2021 №12-01/21 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у відповідь на який позивача повідомлено про те, що державна реєстрація земельної ділянки, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 не проводилася та обліковується в рядку 3.8 - заклади охорони здоров`я, графа 42 - землі громадського призначення, державної форми власності.

Крім того, позивач звернувся із адвокатським запитом від 19.01.2021 №11-19/21 до Комунального підприємства "Баришівське бюро технічної інвентаризації", у відповідь на який позивачу надано довідку від 16.03.2021 №136 про те, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи КП "Баришівське БТІ" станом на 31.12.2012 земельна ділянка, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 перебуває у державній власності, а власником вказаної земельної ділянки є держава в особі Верховної Ради в оперативному користуванні Державного департаменту ветеринарної медицини.

Після отримання відповідей на адвокатські запити, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №568-15-07 від 20.08.2019 "Про припинення права постійного користування на земельну ділянку Баришівській районній державній лікарні ветеринарної медицини".

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено про те, що Баришівська селищна рада Броварського району Київської області позовні вимоги не визнає, виходячи з того, що позивач добровільно звернувся до відповідача із клопотанням про відмову від постійного користування земельною ділянкою, за результатами розгляду якого Баришівська селищна рада Броварського району Київської області прийняла оскаржуване рішення. На думку відповідача, не зрозуміло, які права, інтереси чи свободи позивача були порушені при прийнятті спірного рішення №568-15-07 від 20.08.2019.

Позивач, не погодившись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, подав відповідь на відзив на позовну заяву.

До відповіді на відзив на позовну заяву позивачем додано лист Баришівської селищної ради Броварського району Київської області від 15.06.2021 №1180/03-16, наданий у відповідь на адвокатський запит, в якому позивачу було повідомлено про те, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 була відведена для продажу права оренди на земельних торгах згідно рішення Баришівської селищної ради від 20.12.2019 №852-20-07. Рішення про передачу в оренду земельної ділянки площею 0,0300 га в АДРЕСА_2 не приймалось. Баришівською селищною радою приймалося рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки право оренди якої підлягає продажу через аукціон (земельні торги) по АДРЕСА_4 та проведення земельних торгів".

Також повідомлено, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 та земельна ділянка в АДРЕСА_4 - це дві різні ділянки, що перебувають в оренді в двох різних орендарів.

До вказаної відповіді Баришівською селищною радою Броварського району Київської області надані копії рішення, а саме:

- рішення Баришівської селищної ради Броварського району Київської області VІІ скликання від 20.12.2019 № 852-20-07 "Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі", яким, зокрема, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої в АДРЕСА_4 на території Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області;

- рішення Баришівської селищної ради Броварського району Київської області VІІ скликання від 21.09.2020 №1507-32-07 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, право оренди якої підлягає продажу через аукціон (земельні торги) по АДРЕСА_4 та проведення земельних торгів", яким, зокрема, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0300 га, кадастровий номер :01:119:0175 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_4 на території Барищівської селищної ради Барищівського району Київської області.

Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 від відповідача були витребувані докази, а саме: докази віднесення земельної ділянки площею 0,019 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_3 і земельної ділянки площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 до земельної ділянки площею 1,4 га для виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 ; у разі поділу земельної ділянки площею 1,4 га для виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 на декілька земельних ділянок, - надати всі наявні докази такого поділу; докази реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,019 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 і земельної ділянки площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 , надати інформацію про присвоєння кадастрових номерів цим земельним ділянкам; копії рішень про присвоєння поштових адрес земельним ділянкам площею 0,019 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 і площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 .

На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 відповідачем надано витребувані докази, а також надано письмові пояснення, в яких відповідачем повідомлено наступне.

Щодо доказів віднесення земельної ділянки площею 0,0190 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 і земельної ділянки площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 до земельної ділянки площею 1,4 га для виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 відповідач зазначає, що земельна ділянка по АДРЕСА_3 (бувш.30) площею 0,0190 га відведена в результаті договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №3458 від 20.09.2005.

Щодо земельної ділянки площею 0,0300 га по АДРЕСА_4 така земельна ділянка відводилася для викупу права оренди на земельних торгах, в результаті чого було укладено договір оренди земельної ділянки, придбаної на земельних торгах (аукціоні) від 25.11.2020, зареєстрований в Баришівській селищній раді за №309 від 08.12.2020.

Повідомлено, що зазначені земельні ділянки сформовані за рахунок земельної ділянки площею 1,4 га, що перебувала в постійному користуванні Баришівської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Щодо поділу земельної ділянки площею 1,4 га для виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 на декілька земельних ділянок, відповідачем повідомлено, що поділ зазначеної земельної ділянки загальною площею 1,4 га не проводився, оскільки дана земельна ділянка не була сформована та не внесена в земельний кадастр.

Щодо доказів реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,019 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 і земельної ділянки площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 , відповідачем надано копію Витягу з Державного земельного кадастру №НВ - 020 від 19.06.2020 з кадастровим номером :01:119:0175 щодо земельної ділянки в АДРЕСА_5 , загальною площею 0,0300 га та копію Витягу з Державного земельного кадастру №3В - 019 від 05.12.2019 з кадастровим номером :01:119:0173 щодо земельної ділянки в АДРЕСА_2 .

Крім того, Баришівською селищною радою повідомлено про наявність рішень про присвоєння адрес, а саме:

- рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 19.11.2009 №99.3 "Про впорядкування адреси будівлі ТОВ "Ветаптека "Емма", пунктом 1 якого визначено присвоїти будівлі, яка розташована в АДРЕСА_5 та належить на праві приватної власності ТОВ "Ветаптека "Емма" адресу: АДРЕСА_3 ;

- рішення Баришівської селищної ради від 21.09.2020 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки право оренди якої підлягає продажу через аукціон (земельні торги) по АДРЕСА_4 та проведення земельних торгів".

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 у справі № 184/2470/13, у постанові від 06.06.2018 у справі №826/631/15.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Таким чином, заявлений у цій справі позов має на меті захист права позивача щодо користування земельною ділянкою на праві постійного користування, площею 1,4 га, розташованої в АДРЕСА_1 , від якого позивач відмовився, що наразі оспорює в рамках даного позовного провадження.

Своєю чергою земельна ділянка, якою позивач користувався на праві постійного користування, площею 1,4 га, розташована в АДРЕСА_1 , після припинення права постійного користування на підставі оспорюваного позивачем рішення Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 20.08.20-19 №568-15-07 була зарахована до земель запасу селищної ради, а в подальшому за рахунок цієї земельної ділянки сформовано дві земельні ділянки: земельну ділянку площею 0,019 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 (кадастровий номер :01:119:0173, орендар ТОВ "Ветеринарна аптека "Емма") і земельну ділянку площею 0,03 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_5 (кадастровий номер :01:119:0175, орендар ОСОБА_1 ), щодо яких зареєстровано інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При визначенні підсудності справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач. Позивач подав позов з метою захистити своє право користування земельною ділянкою, яке, на його думку, порушено відповідачем.

З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту права позивача на земельну ділянку, яка зарахована до земель запасу на підставі відмови позивача від права постійного користування, що наразі оскаржується позивачем.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку господарського судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого господарського суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

У судовому засіданні 13.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали суду складено та підписано 15.07.2021.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/4000/21 за позовом Баришівської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Роз`яснити позивачу його право звернутися до місцевого господарського суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

3. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 15.07.2021.

Суддя Кушнова А.О.