Справа № 520/19355/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 р. Справа № 520/19355/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/19355/2020

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі-відповідач), в якій просив суд:

1. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032684) щодо відмови у підготовці та щодо відмови у наданні до Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.1996 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року за останньою займаною ним посадою старшого викладача кафедри експлуатації та ремонту автомобілів та бойових машин факультету Академії внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії, до якої включити наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням підполковник; надбавку за вислугу років у розмірі 50 % посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за кваліфікацію у розмірі 5 % посадового окладу; надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10 % посадового окладу; премію у розмірі 65 % посадового окладу.

2. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032684) підготувати та надати до Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.1996 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року за останньою займаною ним посадою старшого викладача кафедри експлуатації та ремонту автомобілів та бойових машин факультету Академії внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії, до якої включити наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням підполковник; надбавку за вислугу років у розмірі 50 % посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за кваліфікацію у розмірі 5 % посадового окладу; надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10 % посадового окладу; премію у розмірі 65 % посадового окладу.

3. Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032684) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.1996 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

4. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Харківського окружного адміністративного суду шляхом зобов`язання відповідача - Міністерства внутрішніх справ України, як суб`єкта владних повноважень, подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили звіту про виконання судового рішення за даною позовною заявою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №520/19355/2020, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративний позов частково задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032684) щодо відмови у підготовці та щодо відмови у наданні до Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.1996 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року за останньою займаною ним посадою старшого викладача кафедри експлуатації та ремонту автомобілів та бойових машин факультету Академії внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії, до якої включити наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням підполковник; надбавку за вислугу років у розмірі 50 % посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за кваліфікацію у розмірі 5 % посадового окладу; надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10 % посадового окладу; премію у розмірі 65 % посадового окладу.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032684) підготувати та надати до Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.1996 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року за останньою займаною ним посадою старшого викладача кафедри експлуатації та ремонту автомобілів та бойових машин факультету Академії внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії, до якої включити наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням підполковник; надбавку за вислугу років у розмірі 50 % посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за кваліфікацію у розмірі 5 % посадового окладу; надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 10 % посадового окладу; премію у розмірі 65 % посадового окладу.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №520/19355/2020 в частині відмови позивачу ОСОБА_1 у стягненні з Міністерства внутрішніх справ України на його користь судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, тобто витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15765 грн. Ухвалити нове рішення у вказаній частині, а саме: стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15765 грн. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №520/19355/2020 залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №520/19355/2020 в частині відмови позивачу ОСОБА_1 у стягненні з Міністерства внутрішніх справ України на його користь судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, тобто витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15765 грн., є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд помилково визнав встановленими. Стверджує, що посилання суду першої інстанції на те, що представником позивача ОСОБА_1 до суду не надано «Книги обліку доходів та витрат» , в якій була б відображена вказана позивачем сума коштів за надані послуги (виконані роботи) та на те, що з наданої до позовної заяви квитанції №040088 від 05.11.2020 року не видається можливим встановити факт сплати позивачем вказаної суми є безпідставними та необґрунтованими. На підтвердження вищезазначеного посилається на висновки Верховного Суду у постановах від 29.10.2020 року у справі №686/5064/20 та від 16.04.2020 у справі №727/4597/19.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в якості підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу , для підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги до позовної заяви було долучено наступні документи, а саме: ордер на надання правової допомоги, укладений 21.12.2020 року з адвокатом Статівкою Олександром Євгеновичем, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю № 982, договір № 05/11-20-1 про надання правової допомоги від 05.11.2020 року, квитанцію № 040088 від 05.11.2020 року на суму 15765,00 грн., акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 29.12.2020 року, рішення № 17 розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року.

Приймаючи рішення про відмову у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача не подано доказів відображення адвокатом Статівка О.Є. доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятих осіб, отриманих від позивача шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218. Також суд першої інстанції зазначає, що з наданої до позовної заяви квитанції № 040088 від 05.11.2020 року не видається можливим встановити факт сплати позивачем вказаної суми, зазначена квитанція не містить відмітки банку його проведення відповідно до пунктів 1.22, 2.3, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 № 22. З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15765 грн. позивачем надано копію договору № 05/11-20-1 про надання правової допомоги від 05.11.2020 року.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 Договору, сторони домовилися, що на надання Клієнту правничої допомоги, зазначеної у п. 1 цього договору, Адвокатом буде затрачено не менше 15 годин, у зв`язку з чим за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі 15765 грн., який розрахований у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2020 року 2102 грн.) за 1 годину роботи, тобто у розмірі 1051 грн. за 1 годину роботи.

Оплата правової допомоги (адвокатських послуг) Адвокату в розмірі, визначеному п/п 4.1 цього Договору, здійснюється Клієнтом у готівковій формі в день підписання цього Договору. На підтвердження отримання Адвокатом від клієнта вказаного гонорару (грошових коштів) за цим Договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг), Адвокат надає Клієнту квитанцію на вказану суму, засвідчену підписом та печаткою Адвоката.

Підтвердженням наданих за договором послуг є підписаний сторонами Акт прийому-передачі наданої правової допомоги (адвокатських послуг) від 29.12.2020 року, в якому зазначені послуги надані адвокатом та розрахунки суми гонорару, а також копія квитанції №040088 від 05.11.2020 року.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Верховний Суд в постанові від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20 зазначив, що враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом у цій справі надані копії: договору № 05/11-20-1 про надання правової допомоги від 05.11.2020 року, квитанції № 040088 від 05.11.2020 року на суму 15765,00 грн., акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 29.12.2020 року, рішення № 17 розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року.

За змістом акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 29.12.2020 року до розрахунку суми гонорару за надання адвокатських послуг включено наступні послуги: 1) надання позивачу ОСОБА_1 консультації, обговорення проблемних питань захисту законних прав та інтересів, укладання договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) тривалість 1 год.; вартість 1 години /загальна вартість 1051/1051 грн.; 2)визначення Законів та інших нормативно- правових актів, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, вивчення останніх змін, внесених до цих Законів та нормативно-правових актів - тривалість 1 год.; вартість 1 години /загальна вартість 1051/1051 грн.; 3) вивчення судової практики зі спірних питань - тривалість 1 год.; вартість 1 години /загальна вартість 1051/1051 грн.; 4) підготовка та складання заяви до Міністерства внутрішніх справ України про підготовку Міністерством внутрішніх справ України та направлення до головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку його пенсії за нормами, чинними на 05.03.2019 року , для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року - тривалість 5 год.; вартість 1 години /загальна вартість 1051/5255 грн.; 5) підготовка та складання позовної заяви - тривалість 6 год.; вартість 1 години /загальна вартість 1051/6306 грн.; 6) продовження складання позовної заяви, складання акту прийому-передачі наданої правової допомоги, копіювання додатків до позовної заяви, комплектування матеріалів позовної заяви, подання позовної заяви з додатками до суду- тривалість 1 год.; вартість 1 години /загальна вартість 1051/1051 грн.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до пункту 4.2 Договору № 05/11-20, оплата правової допомоги (адвокатських послуг) Адвокату в розмірі, визначеному п/п 4.1 цього Договору, здійснюється Клієнтом у готівковій формі в день підписання цього Договору. На підтвердження отримання Адвокатом від клієнта вказаного гонорару (грошових коштів) за цим Договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг), Адвокат надає Клієнту квитанцію на вказану суму, засвідчену підписом та печаткою Адвоката.

Верховний Суд в постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19 прийшов до висновків про те, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (Закон №265/95-ВР) , Положення "Про форму та зміст розрахункових документів" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 (Положення №13) та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 ( Положення №148) не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Також колегія суддів зазначає, що статтею 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження отримання адвокатом від клієнта вказаного гонорару (грошових коштів), адвокатом було надано квитанцію № 040088 від 05.11.2020 року на суму 15765,00 грн. та підписаний сторонами Акт прийому-передачі наданої правової допомоги (адвокатських послуг) від 29.12.2020 року, в якому зазначені послуги надані адвокатом та розрахунки суми гонорару.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про не можливість встановлення факту сплати позивачем вказаної суми з квитанції № 040088 від 05.11.2020 року, що зазначена квитанція не містить відмітки банку його проведення відповідно до пунктів 1.22, 2.3, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21 січня 2004 № 22.

Стосовно посилань суду першої інстанції, що представником відповідача не подано доказів відображення адвокатом Статівка О.Є. доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятих осіб, отриманих від позивача шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218, колегія суддів зазначає, що дана позиція є помилковою, оскільки, предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року по справі № 686/5064/20.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 по справі № 727/4597/19, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, колегія суддів враховує, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Матеріали справи не містять відомостей про збирання представником позивача великого обсягу доказів задля звернення до суду, обсяг наданих письмових доказів є незначним. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились.

Таким чином, беручи до уваги обставини цієї справи та надані позивачем докази в їх сукупності та, враховуючи принципи обґрунтованості судових витрат, суд апеляційної інстанції вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції по цій справі підлягають стягненню в розмірі 1000 грн.

Колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №520/19355/2020 в частині відмови в стягненні на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. та прийняти в цій частині постанову, якою стягнути з Міністерства внутрішніх справ України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та часткове скасування рішення суду першої інстанції як такого, що прийнято з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, тому наявні підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №520/19355/2020 в частині стягнення судових витрат з прийняттям нового судового рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 по справі № 520/19355/2020 - скасувати в частині відмови ОСОБА_1 в розподілі судових витрат на оплату правової допомоги у сумі 1000 грн..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032684) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.1996 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн (одна тисяча гривень нуль копійок).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року щодо розподілу судових витрат по справі №520/19355/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський