Справа № 280/3168/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 липня 2021 року 17:12Справа № 280/3168/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Клименка А.Р. та представників

позивача Панцакова С.Ю.

відповідача Юрчак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС У Запорізькій області), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.01.2020 №, від 22.01.2020 №, від 22.01.2020 №.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що на час винесення спірних податкових повідомлень-рішень Кабінет міністрів України не уповноважував Державну податкову службу України та її територіальні підрозділи на здійснення заходів контролю за дотриманням законодавства, що регулює виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, такі повноваження встановлені за Державної фіскальної службою України та її територіальним підрозділами, що продовжують діяти. Стверджує, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті виконуючим обов`язки заступника начальника Головного управління, що є порушенням Порядку надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254, оскільки наказом Державної податкової служби України від 10.10.2019 № 197-0 "Про покладання обов`язків на ОСОБА_2 " на ОСОБА_2 - начальника управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області покладено виконання обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області, що не є тотожним поняттю уповноваження на прийняття податкових повідомлень-рішень. Звертає увагу суду, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у позивача жодні тютюнові вироби не вилучались. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене статтею 484 МК України Ленінським районним судом міста Запоріжжя встановлено, що зберігання вилучених в ході обшуку тютюнових виробів здійснювалось ОСОБА_3 , а не позивачем. Вказує також, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , кіоски НОМЕР_1 жодних доказів вилучення тютюнових виробів без марок акцизного податку України саме у позивача не має. З аналізу вказаних фактичних обставин справи та норм законодавства, чинного на час прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 18.05.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 11 червня 2020 року.

Відповідач позов не визнав, 11 червня 2020 року надав суду відзив (вх. №27099), у якому наголошує, що предметом оскарження по справі є податкові повідомлення-рішення від 22.01.2020 №, №, №, однак доводи позивача в переважній більшості гуртуються виключно на відсутності повноважень ГУ ДПС у Запорізькій області на здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», при цьому, по суті виявлених під час перевірки порушень позивач не навів жодних доводів, які б спростовували факт порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Твердження позивача щодо відсутності повноважень у контролюючого органу для проведення перевірки спростовуються приписами Постанови Кабінету Міністрів України № 537 від 19.06.2019, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 682-р, постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України", Наказом Державної податкової служби України №36 від 28.08.2019 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» та є такими, що не відповідають дійсності. Щодо зберігання тютюнових виробів в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання стверджує, що під час обшуку встановлено, що ФОП ОСОБА_1 18 квітня 2019 року здійснював зберігання тютюнових виробів в кількості 144227 пачок на загальну суму 4326803,16 грн. в місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги ч.53, ч.54, ч.56 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Крім того, наголошує, що відповідно до податкової інформації, отриманої від Оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.06.2019 №2867/08-01-21-06, №2866/08-01-21-06 ФОП ОСОБА_1 18 квітня 2019 року здійснював зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку України встановленого зразка, в кількості 100055 пачок на загальну суму 3033780,72 грн. за адресою: АДРЕСА_1 ., та зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку України встановленого зразка, в кількості 18164 пачок на загальну суму 593488,62 грн. за адресою АДРЕСА_3 , чим порушено абз. 3 ч. 4 ст. 11 вказаного Закону та п. 226.1, п. 226.2, п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України. Зауважує, що в протоколі обшуку зазначено особа, яка обшукувалась, а саме - ОСОБА_1 , що спростовує доводи позивача про те, що в протоколі обшуку не зазначена особа у якої були виявлені тютюнові вироби. До того ж, в протоколі допиту свідка від 18.04.2020 ОСОБА_1 зазначає, що здійснює діяльність з реалізації тютюнових виробів в кіосках під номерами НОМЕР_1, що спростовує доводи про відсутність жодного відношення позивача до кіоску № НОМЕР_2 . З урахуванням вищевикладеного, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.06.2020 зупинене провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/1672/20, предметом розгляду якої є визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» від 19.11.2019 №819.

30 березня 2021 року поновлено провадження у справі, допущена замінена відповідача його правонаступником Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), продовжений строк підготовчого провадження у справі на та відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 13 травня 2021 року.

13 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 червня 2021 року.

У судовому засіданні, призначеному на 03 червня 2021 року, судом допитаний свідок - ОСОБА_4 начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, управління контролю за підакцизними товарами, яка повідомила процедуру проведення документальної позапланової перевірки позивача, обставини застосування штрафних санкцій на загальну суму 11581851,84 грн., за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання та за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, не надання в повному обсязі документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. У подальшому, судом оголошена перерва у розгляді справи до 01 липня 2021 року.

01 липня 2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 05 липня 2021 року.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткові усні пояснення. Просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача під час розгляду справи по суті проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Також, в судовому засіданні 05 липня 2021 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем 15.06.1998 та 29.06.2005 відомості про підприємця включені до Реєстру за номером запису: 0004128. Види діяльності позивача: 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у. (основний); 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. Однак, 27.01.2020 до Єдиного державного реєстру внесений запису 7004128 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця на підставі власного рішення.

02 січня 2019 року між позивачем та КП "Мелітопольжитлосервіс" ММР ЗО укладений договір №Ц380 надання торговельного місця №457, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення торговельної діяльності та продажу табаку.

За заявою позивача ГУ ДФС у Запорізькій області видано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2018-08-32-66-55185, терміном дії з 30.07.2018 по 30.07.2019 місце проживання особи: АДРЕСА_1 , місце торгівлі: АДРЕСА_4 .

В матеріалах справи міститься також довідка про внесення 28.05.2010 за №7 місця зберігання тютюнових виробів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до Єдиного державного реєстру місць зберігання Серія АП №154201.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем 30.09.2019 на адресу позивача направлено Запит від 30.09.2019 № 1356/4/08-01-32-01-15 про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження, у зв`язку з отриманням від Оперативного управління інформації щодо встановленого порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» .

У зв`язку з неотриманням запиту, поштове відправлення із вказаним запитом повернуто до ГУ ДПС у Запорізькій області оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання 02 листопада 2019 року, про що на конверті з відправленням проставлено відповідний календарний штемпель.

ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4, 20.1.6 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України прийнято наказ від 19.11.2019 №819 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питання дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині зберігання тютюнових виробів імпортного виробництва без марок акцизного податку України встановленого зразка, а також вітчизняного виробництва в місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, тривалістю 3 робочі дні, починаючи з 18 грудня 2019 року.

Копію наказу від 19.11.2019 №819 та повідомлення від 19.11.2019 №5425/14/08-01-32-01-16 про призначену перевірку було направлено поштою на адресу позивача, проте кореспонденція повернулась із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Під час проведення перевірки, відповідачем на адресу позивача направлено повторно Запит від 19.12.2019 № 7346/14/08/-01-32-01-10 про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження відповідно до переліку (але не вичерпно) в термін до 20 грудня 2019 року, який також повернувся до контролюючого органу із відповідною відміткою поштового зв`язку.

У період з 18.12.2019 по 20.12.2019 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт від 24.12.2019 №145/08-01-32-01/ НОМЕР_3 .

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

- ч. 53, ч. 56 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині зберігання 18.04.2019 тютюнових виробів в кількості 144227 пачок на загальну суму 4326803,16 грн., в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- абз. 3 ч. 4 ст. 11 України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п. 226.1, п.226.2, п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України в частині зберігання 18.04.2019 тютюнових виробів без марок акцизного податку України встановленого зразка в кількості 118219 пачок на загальну суму 3627269,34 грн., за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 ;

п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в частині не надання посадовим особам контролюючого органу в повному обсязі всіх документів, пов`язаних з проведенням перевірки.

На підставі акту перевірки 22 січня 2020 року ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкові повідомлення-рішення

форми "С" №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 7254538,68 грн.;

форми "С" №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 4326803,16 грн.;

форми "ПС" №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 510,00 грн.

22 січня 2020 року вказані рішення направлені на адресу позивача разом із розрахунками штрафних санкцій та вручені поштою йому особисто 24 січня 2020 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Не погоджуючись із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою на них, однак відповідно до рішення № 11864/6/99/-00-01-05-06-06 від 02.04.2020 рішення залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Вважаючи протиправним наказ контролюючого органу №819 від 19.11.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2020 у справі № 280/1672/20 позов ОСОБА_1 задоволено.

Проте, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2020 у справі №280/1672/20 скасоване та прийнята нова постанова про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органі мають право проводити, зокрема, відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктами 79.1 та 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Щодо доводів позивача про відсутності повноважень відповідача на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питання дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95 від 18.12.1995 (далі - №481/95).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР серед іншого надано визначення наступним поняттям: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 №2628-VІІІ (далі - Закон № 2628-VІІІ) внесені зміни до Закону № 481/95-ВР, зокрема частину 20 статті 15 викладено у такій редакції: «Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю».

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2628-VІІІ останній набирає чинності з 01 січня 2019 року, крім, зокрема підпункту 6 (щодо змін до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»), підпункту 17 (щодо змін до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності») пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 01 липня 2019 року.

Частиною 1 статті 16 вище зазначеного Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державну фіскальну службу України реорганізовано та утворено Державну податкову службу України, яка є правонаступником її майна, прав та обов`язків у відповідних сферах діяльності.

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема ГУ ДПС у Запорізькій області. Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, зокрема ГУ ДФС у Запорізькій реорганізовано шляхом приєднання до новоутвореного ГУ ДПС у Запорізькій області. При цьому, територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 27 пункту 4 Положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом; здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. Вказаний підпункт 27 набрав чинності 01 липня 2019 року.

Наказом Державної податкової служби України від 12.07.2019 №14, яким затверджено Положення про ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідно до пункт 1 якого ГУ ДПС у Запорізькій області є правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Запорізькій області.

Відповідно до наказу ДПС України від 29.08.2019 №10 розпочала свою діяльність ГУ ДПС у Запорізькій області, яка є правонаступником ГУ ДФС у Запорізькій області.

Аналізуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає вважає твердження позивача щодо відсутності повноважень у ГУ ДПС у Запорізькій області на здійснення заходів контролю за виробництвом і торгівлею спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами є хибними.

Враховуючи вище зазначене, суд звертає увагу про наявність повноважень у ГУ ДПС у Запорізькій області проводити документальну невиїзну позапланову перевірку позивача та наявність у ГУ ДПС у Запорізькій області повноважень винесення оскаржуваного наказу.

Разом із цим, що стосується позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 форми "ПС" №, яким на позивача накладені штрафні санкції за не надання посадовим особам контролюючого органу в повному обсязі всіх документів, пов`язаних з проведенням перевірки суд виходить з такого.

Пунктом 85.2 статті 85 цього Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктами 85.6 та 85.7 цієї статті Кодексу встановлено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

З аналізу наведених норм слідує, що після початку проведення перевірки у платника податків виникає обов`язок надати усі документи, необхідні для проведення перевірки, а у разі відмови платника податків надати документи контролюючим органом складається акт відмови наданні документів у довільній формі.

Акту відмови у наданні документів матеріали справи не містять.

До того ж, як свідчать матеріали справи, відповідачем 30 вересня 2019 року на адресу позивача направлено Запит про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження від 30.09.2019 року № 1356/4/08-01-32-01-15 відповідно до якого відповідачем від Оперативного управління отримано інформацію щодо встановленого порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

У зв`язку з неотриманням запиту, поштове відправлення із вказаним запитом повернуто до ГУ ДПС у Запорізькій області оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання 02 листопада 2019 року, про що на конверті з відправленням проставлено відповідний календарний штемпель.

Під час проведення перевірки, відповідачем на адресу позивача направлено копію наказу від 19.11.2019 №819 та повідомлення від 19.11.2019 №5425/14/08-01-32-01-16 про призначену перевірку, а також Запит від 19.12.2019 № 7346/14/08/-01-32-01-10 про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження відповідно до переліку (але не вичерпно) в термін до 20 грудня 2019 року, але кореспонденція також повернувся до контролюючого органу із відповідною відміткою поштового зв`язк "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України не забезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Однак, як встановлено вище судом, позивачем не допущена протиправна винна бездіяльність у відмові наданні контролюючому органу документів.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про протиправність вказаного податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 №, а тому позовні вимоги про його скасування підлягають задоволенню.

Суд вважає обгрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню позовні вимогим в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 4326803,16 грн. за зберігання тютюнових виробів у місці не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання тютюнових виробів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 53 статті 15 Закону № 481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі (частина 56 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням (частина 55 статті 15 Закону №481/95-ВР).

Згідно з частиною 57 статті 15 Закону №481/95-ВР довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб`єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Органи влади забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень (абзац 11 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР).

На виконання Закону № 481/95-ВР наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 №251 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі - Порядок №251).

Пунктом 1.1 Порядку №251 встановлено, що Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №251 до Єдиного реєстру вносяться місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Для внесення місць зберігання спирту або алкогольних напоїв або, тютюнових виробів до Єдиного реєстру суб`єкти підприємницької діяльності подають заяву до Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України

Для внесення до Єдиного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв або тютюнових виробів суб`єкти підприємницької діяльності подають заяву до регіонального управління Департаменту за місцезнаходженням місця зберігання.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку №251 заява про внесення місця зберігання алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 2. До заяви додаються: нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, копія документа, що підтверджує право користування приміщенням (договір оренди, свідоцтво на право власності та інше).

Суд зауважує, що метою правового регулювання відносин із зберігання тютюнових виробів є забезпечення контролю за їх виробництвом і обігом. Нарівні з місцями виробництва, оптової та роздрібної торгівлі тютюнових виробів законодавець запровадив реєстрацію їх місця зберігання в Єдиному державному реєстрі для забезпечення повного контролю за процесом виробництва і реалізації підакцизної продукції. При цьому, здійснення такої реєстрації не пов`язується з наявністю в суб`єкта господарювання відповідної ліцензії на провадження діяльності з реалізації тютюнових виробів. Водночас, штрафні санкції за зберігання тютюнових виробів у місцях не внесених до Єдиного реєстру можуть бути застосовані до суб`єктів, що здійснюють оптову або роздрібну торгівлю тютюнових виробів.

Наведені у статті 1 Закону № 481/95-ВР визначення місця торгівлі та місця зберігання не дають підстави для висновку про взаємовиключність цих місць, тобто за певних обставин місце зберігання та місце реалізації можуть знаходитись за однією адресою або адреси таких можуть бути різними.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2019 по справі № 334/6033/19 (Провадження № 3/334/1469/19) громадянку України ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил, тютюнових виробів на яких відсутні марки акцизного податку України, а саме: «DoinaMoldavianBlend» - 1765 пачок; «Stix King Size» - 4500 пачок; «Monarch Original» - 2000 пачок; «Marlboro» - 3349 пачок; «Marvel & Red King Size» - 3500 пачок: « ОСОБА_2 » - 1498 пачок; «Focus King Size» - 3500 пачок; «Marvel & Blue Demi Slims 25XXL» - 960 пачок; «NZ Gold QS» - 1370 пачок; «Ritm» - 750 пачок; «River» - 1500 пачок; «Fast 10 R:evolution» -1500 пачок; «Gold Mount» - 1750 пачок; «Fast 7 R:evolution» - 280 пачок; «Corsair Red» - 250 пачок; «Mac Comfort Red Queen Size» - 1640 пачок; «RGD Magnum» - 500 пачок; «Hatamen» - 480 пачок; «Fast 8 R:evolution» - 1500 пачок; «D&B Comfort» - 1000 пачок; «Фэст 7» 2000 - пачок; «Brooks Silver» - 2250 пачок; «Marlboro Gold Lights» - 1390 пачок; «Doina Lux» - 1399 пачок; «Marvel Strawberry Super Slims» - 560 пачок; «Queen Menthol» - 399 пачок; «Marvel & Red Super Slims» - 1550 пачок; «Matrix Blue» - 430 пачок; «Mac Menthol Super Slims» - 700 пачок; «Marvel Menthol Super Slims» - 800 пачок; «Marvel & Red Demi Slims» - 1500 пачок; «Capital Filter Kings» - 1500 пачок; «Minsk Capital» - 2300 пачок; «M1 Silver» - 800 пачок; «Corsair Red King Size» - 490 пачок; «Столичные» - 1000 пачок; «Capital Slims» - 1000 пачок; «Titan» - 1000 пачок; «Mac Super Slims Gold» - 900 пачок; «L&M Blue Label» - 1410 пачок; «Brooks Black» - 2250 пачок; «D&B Red» - 1900 пачок; «Blood Red» - 1000 пачок; «Премьер QS» - 1524 пачки; «Oris Silver» - 500 пачок; «Bond Street Red Selection» - 660 пачок; «Winston Classic Berlin» - 2050 пачок; «Marble» - 500 пачок; «99 Nine» - 500 пачок; «Golden Deer King Size» - 1500 пачок; «Credo USA Blend» - 470 пачок; «Kent Gold» - 850 пачок; «Oris Blue» - 850 пачок; «Mark 1» - 500 пачок; «RGD American Blend» - 1000 пачок; «Marlboro Gold» - 1000 пачок; «Dunhill International» - 570 пачок; «Sovereign Classic» - 1227 пачок; «Магнат» - 850 пачок; «NZ Black Super Slims» - 1239 пачок; «NZ Gold» - 250 пачок; «Brass Super Slims» - 530 пачок; «NZ Gold Compact» - 999 пачок; «Marvel Original Super Slims» - 890 пачок; «Сигареты Армейские» - 750 пачок; «Mac Comfort Blue» - 150 пачок; «West Original Red» - 150 пачок; «Morntreal» - 100 пачок; «TGT Golden Bridge» - 200 пачок; «Chesterfield Blue» - 50 пачок; «Imperium Classic» - 248 пачок; «Minsk Super Slims» - 1370 пачок; «Leana» - 750 пачок. Постанова набрала законної сили 02 січня 2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86540527).

Вказаним судовим рішення у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що 18.04.2019 в м. Мелітополь Запорізької області співробітниками прокуратури Запорізької області, ГУ ДФС у Запорізькій області було складено Протокол обшуку, в якому зазначено, що прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 пред`явив громадянці ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку. Копію ухвали слідчого судді про проведення обшуку громадянка ОСОБА_3 , отримала особисто під підпис. Громадянці ОСОБА_3 було запропоновано видати зазначені в ухвалі предмети, документи, речі, цінності (табачні вироби, тютюнові вироби без марок акцизного податку, спирт та ін.), на що громадянка ОСОБА_3 заявила, що готова видати тютюнові вироби. Зокрема, в приміщенні наявні тютюнові вироби з акцизними марками та без акцизних марок. Щодо інших речей та документів, вказала на їх відсутність. У зв`язку з частковим виданням того, що вимагалось, було проведено обшук в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_3 . У ході проведення обшуку було виявлено: в приміщенні гаражу, який є частиною будівлі за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вказала на картонні коробки в яких зберігаються тютюнові вироби. Зокрема, ОСОБА_3 з приміщення гаражу було видано тютюнові вироби без акцизних марок встановленого зразка України. В протоколі обшуку від 18.04.2019 зазначено, що у ОСОБА_3 пропозиції та зауваження відсутні, що особисто засвідчено її підписом. В протоколі обшуку від 18.04.2019 громадянка ОСОБА_3 зазначена як «особа, в приміщенні якої проводився обшук» та зазначене засвідчено її особистим підписом. Один примірник протоколу обшуку від 18.04.2019 громадянка ОСОБА_3 отримала, що засвідчено її особистим підписом. 23.05.2019 разом з матеріалом у відношенні гр. ОСОБА_3 в Запорізьку митницю ДФС були передані тютюнові вироби на яких відсутні марки акцизного податку України (згідно з переліком).

10.06.2019 до Запорізької митниці ДФС надійшов лист ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.05.2019 № 813/07/08-01-23-02 (вх. № 192/71-19 від 10.06.2019) з матеріалами перевірки у відношенні гр. ОСОБА_3 , в діях якої вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статті 484 Митного кодексу України.

27.06.2019 Запорізькою митницею ДФС у відношенні громадянки України ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил №0100/11200/19 за ознаками, передбаченими статті 484 Митного кодексу України.

04.07.2019, відповідно до вимог статті 511 Митного кодексу України, товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, тимчасово вилучені протоколом про порушення митних правил № 0100/11200/19 та передані на зберігання на склад Запорізької митниці ДФС.

Вартість предметів правопорушення, відповідно до висновку № 130 від 09.08.2019 Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, складає 2514161,12 грн.

Отже, факт вчинення правопорушення митних правил гр. ОСОБА_3 повністю підтверджено матеріалами наявними у адміністративній справі: протоколом про порушення митних правил за № 0100/11200/19 від 27.06.2019, листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.05.2019 № 813/0708-01-23-02, протоколом огляду від 18.04.2019, висновком Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи ДПМЕ ДФС №130 від 09.08.2019.

Суд зазначає, що Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6 статті 78 КАС України).

За таких обставин, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що у ГУ ДПС у Запорізькій області були відсутні правові підстави для застосування до позивача ( ОСОБА_1 ) штрафних (фінансових) санкцій за зберігання тютюнових виробів у місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 484 Митного кодексу України Ленінським районним судом м. Запоріжжя встановлено, що зберігання вилучених в ході обшуку тютюнових виробів здійснювалось ОСОБА_3 , а не позивачем.

Стосовно позовних про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.01.2020 № суд дійшов таких висновків.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до пункту 226.1 статті 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 226.8 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці).

Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - "тютюн імпортний", ТВ - "тютюн вітчизняний") у кількісному виразі.

За приписами пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, відповідно до пункту 20 якого маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу, саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. При цьому, згідно із наведеними вище положеннями законодавства немаркованими вважаються тютюнові вироби, за які не було сплачено або було сплачено не в належному розмірі акцизний податок, або кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку.

Метою застосування вищевказаного штрафу є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку.

Як встановлено з матеріалів справи, ГУ ДПС у Запорізькій області застосувало до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції на підставі абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР у загальному розмірі 7245538,68 грн., в т.ч. 6067561,44 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка за адресою: АДРЕСА_1 та 1186977,24 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка за адресою: АДРЕСА_3 .

Ураховуючи встановлені вище обставини та зроблені судом висновки суд вважає за необхідне скасувати податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.01.2020 № в частині застосування до позивача суми штрафних санкцій у розмірі 6067561,44 грн., оскільки факт зберігання саме ОСОБА_3 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , тютюнові вироби з акцизними марками та без акцизних марок підтверджено матеріалами наявними у адміністративній справі та не спростований відповідачем під час розгляду даної справи.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за правопорушення, вчинені гр. ОСОБА_3 .

Однак, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності застосування до нього штрафних санкцій у сумі 1186977,24 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки в матеріалах справи наявні протоколи обшуку від 18.04.2019, в якому зазначено особа, яка обшукувалась - ОСОБА_1 , що спростовує доводи позивача про те, що в протоколі не зазначено особа, у якої були виявлені тютюнові вироби. Крім того, в протоколі допиту свідка від 18.04.2020 ОСОБА_1 зазначає, що здійснює господарську діяльність з реалізації тютюнових виробів в кіосках НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивач сплатив судовий збір в загальній сумі 21680,80 грн., що підтверджується квитанціями від 30.04.2020 №0.0..1 на суму 840,80 грн., № 0.0..1 на суму 10 510,00 грн., №0.0..1 на суму 10 510,00 грн., які містяться в матеріалах справи. Тобто, позивач сплатив судовий збір за кожне податкове повідомлення-рішення окремо.

Разом із тим, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору у такому розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено позовну вимогу майнового характеру, він мав сплатити судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн. (обчислений як 1 відсоток ціни позову, а саме суми усіх донарахованих штрафних санкцій за всіма оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, обмежений 5 розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 - рік звернення із цим позовом до суду).

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 3 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що позивач мав сплатити судовий збір в сумі 10 510,00 грн. (при цьому, відсоток скасованих штрафних санкцій - 10 394 874,60 грн., становить 89,75% від загального розміру позовних вимог. Тобто, 10 510,00 грн.х89,75%=9432,73 грн.)

Щодо решти суми (840,80 грн.+10 510,00 грн.) суд зазначає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 22.01.2020 № в частині застосування суми штрафних санкцій у розмірі 6067561 (шість мільйонів шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня 44 коп.

3. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 22.01.2020 №, від 22.01.2020 № .

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 9432 (дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 73 копійки присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 13.07.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко