Справа № 134/578/21
Суддя: Лабай О. В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/578/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 липня 2021 року Крижопільський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого-судді Лабая О.В. за участю секретаря судового засідання Баденюк О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт Крижопіль, Вінницької області питання про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАА № 587266 від 25.03.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності,
Рішенням Крижопілсьького районного суду Вінницької області від 28.04.2021 задоволено позов ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАА № 587266 від 25.03.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності. Ухвалено скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 587266 від 25.03.2021 року - скасувати. Із матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути із відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 454 гривень та на правничу допомогу в розмірі 1000 грн., на підтвердження яких подав докази. Однак із змісту рішення суду встановлено, що при його ухваленні не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачу та витрат по оплати судового збору. В судове засідання позивач подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України його неявка не є перешкодою для судового розгляду. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивач просив стягнути судові витрати по оплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, котрі понесені ним у даній справі. При ухваленні рішення суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне адміністративне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч.1, 2 ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано суду договір про надання правничої допомоги від 31.03.2021, квитанцію на оплату за надання правничої допомоги №б/н від 31.03.2021 на суму 1000 грн. Та квитанцію про оплату судового збору в розмірі 454 грн. Згідно з ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак відповідач, на котрого покладається обов`язок доведення не співмірності витрат, не подавав до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач поніс у даній справі витрати на оплату судового збору та правничу допомогу і стороною відповідача не доведено не співмірність таких витрат, а тому дана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Національної поліції України у Вінницької області в користь позивача, та суд доходить до висноку про наявність підстав для прийняття додаткового рішення. Керуючись п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України,

ухвалив:

Заяву позивача задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Національної поліції України у Вінницької області в користь ОСОБА_1 судові витрати при оплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні та 1000 (тисячу) гривень витрат на правничу професійну допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: