Справа № 725/3704/21
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/3704/21
Номер провадження 2-а/725/102/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 725/3704/21 за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною позовною заявою, в якій стверджує, що 11.03.2021 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби виніс постанову по справі про порушення митних правил №0213/40800/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.З ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) гривень України.

Із вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується , оскільки розгляд справи відбувся без врахування доказів, наданих нею Буковинській митниці Держмитслужби через електронну пошту.

Вказує, що при складанні протоколу позивачка надала усні пояснення стосовно того, що причиною пропуску строку вивезення автомобіля стали проблеми зі здоров`ям, які зробили неможливим керування автомобілем на строк з 01.02.2021 р. до 15.02.2021 року.

На момент перетину м/п ОСОБА_1 надала для ознайомлення довідку з Комунальної медичної установи «Міська поліклініка №1» за №403/2 від 01.02.2021 року, про те, що через діагноз крайовий кератит правового ока знаходиться на амбулаторному лікуванні та згідно висновку ЛКК протипоказано керування автотранспортом

Будучи повідомленою про дату розгляду справи про порушення митних правил, а саме 11.03.2021 р., ОСОБА_1 зі своєї електронної адреси 10.03.2021 року направила на адресу Буковинської митниці Держмитслужби лист із вкладеннями :

1) заява про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із вказівкою на нові обставини справи;

2) сканкопії паспорта з перекладом;

3) сканкопія техпаспорта автомобіля;

4) сканкопія довіреності на право керування автомобілем;

5) сканкопія протоколу про адміністративне правопорушення;

6) сканкопія довідки Комунальної медичної установи «Міська поліклініка №1» за №403/2 від 01.02.2021 р.;

7) сканкопія довідки Комунальної медичної установи «Міська поліклініка №1» за №569/11 від 17.02.2021 р.

Вказані докази не були враховані при розгляді справи і винесенні 11.03.2021 року Постанови по справі про порушення митних правил №0213/40800/21.

На підставі вищевикладених обставин , просить суд визнати незаконною та скасувати постанову в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Мухтарова Р. від 11.03.2021 р. у справі про порушення митних правил №0213/40800/21 про притягнення громадянки Білорусії ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.З ст.481 Митного кодексу України; провадження по справі - закрити

У судове засідання представник позивача не з`явився. Від нього до суду надійшла заява, у якій стверджує, що позовні вимоги підтримує та просить задовільнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

У строки визначені в ухвалі про відкриття провадження, відзив на позов до суду не надходив.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 11 березня 2021року до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Встановлено, що 15.02.2021 року ОСОБА_1 на автомобілі марки «Мерседес», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », слідуючи з України до Румунії у приватних справах, заїхала у зону митного контролю на територію п/п «Порубне», м/п «Вадул-Сірет», Буковинської митниці Держмитслужби.

При проходженні митного контролю ОСОБА_1 надала працівникам митниці технічний паспорт на автомобіль та закордонний паспорт.

При цьому працівники Буковинської митниці Держмитслужби встановили, що позивачка перевищила строк зворотного вивезення автомобіля, ввезеного на територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року (відповідно до ч.І ст.380 Митного кодексу України) більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Зокрема згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що ОСОБА_1 04.02.2020 року ввезла на митну територію України через п/п «Мамалига-Крива», Буковинської митниці Держмитслужби, автомобіль « Мерседес», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року.

Про вчинене правопорушення був складений протокол про ПМП №0213/40800/21 від 15.02.2021 року.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (ст. 5 КАС України).

Зі змісту ст. 458 Митного кодексу України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданням провадження у справах про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 1 статті 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятих рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, доказів вчинення позивачкою відповідного порушення митних правил.

Ч. 1 ст.73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, судом було встановлено, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки : згідно з наданими позивачкою доказами про факт перебування на лікуванні ( а.с. 9,40) у період , на протязі якого вона повинна була забезпечити зворотнє вивезення автомобіля за межі територі України, у неї були поважні причини пропуску строку вивезення згаданого автомоібля.

Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи наведені норми матеріального і процесуального права, взаємний та достатній зв`язок зібраних по справі доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що позивачем було надано належні та допустимі докази в обґрунтування позовних вимог, а відповідачем, у свою чергу, не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України відображеними, зокрема в постанові від 07 лютого 2012 року у справі №21-425во10, в постанові від 01 грудня 2015 року у справі №21-3788а15, постанові від 22 вересня 2015 р. № 21-1359а15 та Верховного Суду викладеною в постанові від 27.02.2020 року № 824/1226/15-а.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов -задовільнити .

Скасувати постанову в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Мухтарова Р. від 11.03.2021 р. у справі про порушення митних правил №0213/40800/21 про притягнення громадянки Білорусії ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України.

Провадження по справі №0213/40800/21 про притягнення громадянки Білорусії ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України - закрити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський