Справа № 480/3901/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2021 р. Справа № 480/3901/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Синівської сільської ради
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Синівської сільської ради, в якій просить:
1. Визнати дії Синівської сільської ради у затримці видачі трудової книжки шляхом не направлення поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки з 01.12.2020 по 21.03.2021 включно та не нарахування і не виплати невикористаної щорічної відпустки та додаткової відпустки з 31.03.2006 по 31.07.2019 на посаді сільського голови Підставської сільської ради при припиненні 01.12.2020 повноважень виконуючої обов`язки старости Підставського старостинського округу ОСОБА_1 .
2. Зобов`язати Синівську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.12.2020 по 21.03.2021 включно.
3. Зобов`язати Синівську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невикористану щорічну відпустку та додаткову відпустку з 31.03.2006 по 31.07.2019 на посаді сільського голови Підставської сільської ради.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач з 31.03.2006 по 31.07.2019 працювала на посаді сільського голови Підставської сільської ради. 31.07.2019 її повноваження як Підставського сільського голови припинилися в порядку ч. 2 ст. 8 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад та цього ж дня рішенням сесії сільської ради Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області на позивача покладено виконання обов`язків старости Підставського старостинського округу до обрання на перших виборах старости.
27.02.2020 позивачем з 179-м об`єднаним навчально-тренувальним центром військ зв`язку Збройних Сил України підписано контракт строком на 3 роки.
На початку лютого місяця 2021 року позивачу стало відомо про те, що нібито її звільнено з займаної посади (виконуючої обов`язків старости Підставського старостинського округу до обрання на перших виборах старости).
Тому, 15.02.2021 позивач звернулась із заявою до Синівського сільського голови Тихенко О.І. про надання письмової відповіді щодо припинення виплат в зв`язку зі звільненням без попередження і пояснень та отримала відповідь від 16.02.2021, в якій Синівська сільська рада повідомляє, що виплати припинено у зв`язку з припиненням повноважень в.о. старости Підставського старостинського округу, відповідно підпункту 4 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 562-ІХ Про внесення змін до законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад від 16.04.2020 року, ст. 119 КЗпП України та Рішення І сесії VIII скликання І пленарне засідання від 01.12.2020 року. Крім цього, доведено до відома позивача, що припинення повноважень було безпосередньо повідомлено адміністратора відділу ЦНАП з віддаленим робочим місцем Підставського старостинського округу Валентину Галенко та надана вказівка поставити до відома по вищезазначеному факту та поверненням до Синівської сільської ради (ТГ) форми П2-ДС виданої на ім`я позивача та отриманням на руки трудової книжки. ОСОБА_2 повідомила про те, що поставила позивача до відома про вищезазначений факт та надала до Синівської сільської ради (ТГ) заповнену власноруч позивачем форму П2-ДС....
Враховуючи те, що позивачка не заповнювала ніяких форм, 11.03.2021 повторно звернулася до Синівської сільської ради з листом про надання інформації, зокрема і щодо надання письмових пояснень щодо ситуації, яка склалася щодо не видачі або не направлення (засобами поштового зв`язку через ПАТ УКРПОШТА) трудової книжки.
Крім цього, позивачка отримала відповідь від 25.03.2021 на свою заяву від 11.03.2021, разом з даною відповіддю отримала копію особової картки форми П-2ДС, згідно якої вбачається, що жодних записів про те, що вона належним чином повідомлена про звільнення та/або отримання нею трудової книжки немає. Крім форми П-2ДС також отримала копію розпорядження сільського голови від 01.12.2020 за № 89/1-К про звільнення з посади в.о. старости Підставського старостинського округу у зв`язку з припиненням повноважень, з яким ознайомлена не була і яким не вирішено питання про виплату невикористаних щорічних відпусток, додаткових відпусток з 31.03.2006 по 31.07.2019 на посаді сільського голови Підставської сільської ради.
Позивач вважає, що відповідачем порушені її трудові права, а тому просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 12.05.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги не визнає та зазначає наступне.
27.02.2020 року ОСОБА_1 було підписано з 179-м об`єднаним навчально-тренувальним центром військ зв`язку Збройних Сил України контракт строком на 3 роки на проходження військової служби. Місце несення військової служби позивачкою зазначено - м. Ромни Сумської області. В трудовій книжці позивачки міститься запис № 15 від 22.04.2019 р. про те, що вона увільнена від роботи в.о. старости Підставського старостинського округу на час виконання обов`язків пов`язаних із призовом на контрактно-військову службу, із збереженням місця роботи, займаної посади, середньої заробітної плати.
З вищезазначеного можна зробити висновок, що на час звільнення з займаної посади в.о. старости Підставського старостинського округу, позивачка не була присутня на роботі, а перебувала на місці несення військової служби в м. Ромни Сумської області.
Тобто видати позивачці трудову книжку в день її звільнення з посади відповідач не міг з незалежних від нього причин - у зв`язку з фізичною відсутністю ОСОБА_1 на робочому місці.
При цьому, чинне законодавство України не містить регламентованого порядку дій роботодавця по видачі трудової книжки працівнику у випадку відсутності такого працівника на роботі в день його звільнення.
Роботодавець був позбавлений можливості надіслати працівнику повідомлення про необхідність отримання трудової книжки.
Лише 15.02.2021 р. відповідачу стало відомо про адресу місця проживання ОСОБА_1 із заяви самої позивачки.
Наступного дня (16.02.2021 р.) в листі № 236/02-26 відповідач повідомив позивача про необхідність отримання трудової книжки.
Однак, замість того, щоб прибути до відповідача та отримати нарочно трудову книжку, позивач обмежилась направленням на адресу відповідача заяви про надання інформації в письмовій формі від 11.03.2021 р.
Відповідач зауважує, що абзац 2 п. 4.2 Інструкції № 58 чітко визначає, що Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.
Крім цього, відповідач зазначає, що в період з 01.12.2020 по 18.03.2021 р. відповідач неодноразово намагався зв`язатися з позивачкою для ознайомлення її з розпорядженням про її звільнення та видачі їй трудової книжки, що підтверджується актами про відмову від ознайомлення з розпорядженням про звільнення та отримання трудової книжки № 1 від 18.12.2020 р., № 2 від 15.02.2021 р. та № 3 від 18.03.2021 р. Однак, позивачка або ігнорувала телефонні дзвінки відповідача, або відповідала і обіцяла з`явитись, але не з`являлась.
За наведених вище обставин відповідач вважає, що ним було здійснено все можливе та залежне від нього для того, щоб забезпечити отримання позивачем її трудової книжки. Однак бездіяльність позивача стала прямою причиною затягування строків отримання трудової книжки. У зв`язку з цим в діях відповідача по затримці видачі трудової книжки позивачу відсутня вина, а тому і притягувати його до відповідальності в порядку ч. 5 ст. 235 КЗпП України немає підстав.
Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 64-68).
Дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та відзив, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2006 по 31.07.2019 працювала на посаді сільського голови Підставської сільської ради, що підтверджується записами у її трудовій книжці (а.с. 30-32).
31.07.2019 повноваження позивача як Підставського сільського голови припинилися в порядку ч. 2 ст. 8 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад та цього ж дня рішенням сесії сільської ради Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області на позивача покладено виконання обов`язків старости Підставського старостинського округу до обрання на перших виборах старости.
Крім цього, відповідно до запису № 15 у трудовій книжці ОСОБА_1 з 22.04.2019 її увільнено від роботи в.о. старости Підставського старостинського округу на час виконання обов`язків, пов`язаних із призивом на контрактно-військову службу, із збереженням місця роботи, займаної посади, середньої заробітної плати (а.с. 32).
01.12.2020 відповідно до розпорядження № 89/1-К від 01.12.2020 повноваження припинено, пп.4 п.2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення території та адміністративних центрів територіальних громад" (рішення І сесії 8 скликання І пленарне засідання від 01.12.2020) (а.с. 33).
Відповідно до вищезгаданого розпорядження від 01.12.2020 за № 89/1-К (а.с. 35) ОСОБА_1 :
1) звільнено з посади в.о. старости Підставського старостинського округу Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області з 01.12.2020 згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 562-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад від 16.04.2020 р., ст. 119 КЗпП України та Рішення І сесії VIII скликання І пленарне засідання від 01.12.2020 року.
2) головному бухгалтеру сільської ради Тетяні Момот провести повний розрахунок з ОСОБА_1 згідно чинного законодавства.
3) виплатити компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за відпрацьований період з 31.07.2019 по 30.07.2020 року в кількості 25 (двадцять п`ять) календарних днів та додаткову відпустку за відпрацьований період з 31.07.2019 по 30.07.2020 року в кількості 13 (тринадцять) календарних днів та за невикористану основну щорічну відпустку за відпрацьований період з 31.07.2020 по 01.12.2020 року в кількості 10 (десять) календарних днів та додаткову відпустку за відпрацьований період з 31.07.2020 по 01.12.2020 року в кількості 4 (чотири) календарних дні.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Синівської сільської ради у затримці видачі трудової книжки, не направлення поштового повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та зобов`язання Синівську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.12.2020 по 21.03.2021, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Статтею 48 КЗпП України визначено, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів.
Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).
Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.
При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.
Згідно з п. 4.2. Інструкції №58 якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.
Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.
Відповідно до частини п`ятої статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Тобто, підставою для відповідальності роботодавця за затримку видачі звільненому працівнику його трудової книжки є наявність вини роботодавця, а саме: вчинення ним протиправних дій чи допущення протиправної бездіяльності, які спричинили таку затримку.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2006 по 31.07.2019 працювала на посаді сільського голови Підставської сільської ради, що підтверджується записами у її трудовій книжці (а. с. 30-32).
31.07.2019 повноваження позивача як Підставського сільського голови припинилися в порядку ч. 2 ст. 8 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад та цього ж дня рішенням сесії сільської ради Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області на позивача покладено виконання обов`язків старости Підставського старостинського округу до обрання на перших виборах старости.
Крім цього, відповідно до запису № 15 у трудовій книжці ОСОБА_1 з 22.04.2019 її увільнено від роботи в.о. старости Підставського старостинського округу на час виконання обов`язків, пов`язаних із призивом на контрактно-військову службу, із збереженням місця роботи, займаної посади, середньої заробітної плати (а. с. 32).
01.12.2020 відповідно до розпорядження № 89/1-К від 01.12.2020 повноваження припинено, пп.4 п.2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення території та адміністративних центрів територіальних громад" (рішення І сесії 8 скликання І пленарне засідання від 01.12.2020) (а. с. 33).
Відповідно до вищезгаданого розпорядження від 01.12.2020 за № 89/1-К (а.с. 35) ОСОБА_1 звільнено з посади в.о. старости Підставського старостинського округу Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області з 01.12.2020 згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 562-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад від 16.04.2020 р., ст. 119 КЗпП України та Рішення І сесії VIII скликання І пленарне засідання від 01.12.2020 року.
Отже, виходячи з обставин справи ОСОБА_1 у день прийняття розпорядження від 01.12.2020 за № 89/1-К не перебувала на робочому місці, оскільки була призвана на контрактно-військову службу.
Проте, судом встановлено, що на виконання наведеного розпорядження Синівською сільською радою не було виконано вимоги п. 4.2. Інструкції № 58, а саме у разі якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.
Також, судом встановлено, що 22.03.2021 Синівською сільською радою на адресу ОСОБА_1 направлено трудову книжку (а.с.40).
Суд відхиляє надані відповідачем довідки від 21.05.2021 №758 про відсутність особової справи ОСОБА_1 та адреси місця проживання позивачки та акти від 18.12.2020 №1 та від 15.02.2021 №2 про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з розпорядженням про звільнення та отримання трудової книжки оскільки належним доказом виконання обов`язку щодо видачі трудової книжки, в даному випадку, є саме надсилання позивачці поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.
Проте, відповідачем не було надано доказів направлення такого повідомлення.
Також, суд спростовує доводи відповідача щодо невідомого місяця проживання позивачки, оскільки в матеріалах справи наявна особова картка ОСОБА_1 форми П-2ДС в п.11 якої зазначено домашню адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 42-47), що свідчить про можливість направлення на домашню адресу повідомлення позивачці про необхідність отримання трудової книжки.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, суд приходить висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Синівської сільської ради у затримці видачі трудової книжки, не направлення поштового повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та зобов`язання Синівську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.12.2020 по 21.03.2021 підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Синівської сільської ради щодо не нарахування і не виплати невикористаної щорічної відпустки та додаткової відпустки з 31.03.2006 по 31.07.2019 на посаді сільського голови Підставської сільської ради при припиненні 01.12.2020 повноважень виконуючої обов`язки старости Підставського старостинського округу ОСОБА_1 та зобов`язання Синівську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невикористану щорічну відпустку та додаткову відпустку з 31.03.2006 по 31.07.2019 на посаді сільського голови Підставської сільської ради, суд зазначає наступне.
Відповідно до статей 43, 45 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Кожен хто працює має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.
Положеннями статті 2 Закону України "Про відпустки" встановлено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.
Згідно частини 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Положеннями статті 116 КЗпП України передбачено, що, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
Аналогічні норми закріплено у частині 1 статті 24 Закону України "Про відпустки", у якій вказано, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Таким чином, з аналізу вказаних норм права вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2006 по 31.07.2019 працювала на посаді сільського голови Підставської сільської ради, що підтверджується записами у її трудовій книжці (а.с. 30-32).
31.07.2019 повноваження позивача як Підставського сільського голови припинилися в порядку ч. 2 ст. 8 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад та цього ж дня рішенням сесії сільської ради Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області на позивача покладено виконання обов`язків старости Підставського старостинського округу до обрання на перших виборах старости.
Крім цього, відповідно до запису № 15 у трудовій книжці ОСОБА_1 з 22.04.2019 її увільнено від роботи в.о. старости Підставського старостинського округу на час виконання обов`язків, пов`язаних із призивом на контрактно-військову службу, із збереженням місця роботи, займаної посади, середньої заробітної плати (а.с. 32).
01.12.2020 відповідно до розпорядження № 89/1-К від 01.12.2020 повноваження припинено, пп.4 п.2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення території та адміністративних центрів територіальних громад" (рішення І сесії 8 скликання І пленарне засідання від 01.12.2020) (а.с. 33).
Відповідно до вищезгаданого розпорядження від 01.12.2020 за № 89/1-К (а.с. 35) ОСОБА_1 :
1) звільнено з посади в.о. старости Підставського старостинського округу Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області з 01.12.2020 згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 562-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад від 16.04.2020 р., ст. 119 КЗпП України та Рішення І сесії VIII скликання І пленарне засідання від 01.12.2020 року.
3) виплатити компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за відпрацьований період з 31.07.2019 по 30.07.2020 року в кількості 25 (двадцять п`ять) календарних днів та додаткову відпустку за відпрацьований період з 31.07.2019 по 30.07.2020 року в кількості 13 (тринадцять) календарних днів та за невикористану основну щорічну відпустку за відпрацьований період з 31.07.2020 по 01.12.2020 року в кількості 10 (десять) календарних днів та додаткову відпустку за відпрацьований період з 31.07.2020 по 01.12.2020 року в кількості 4 (чотири) календарних дні.
Крім того, в матеріалах справи наявне розпорядження №28 від 29.07.2019 року Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за підписом ОСОБА_1 про нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки -38 днів (а.с.78).
Так, суд звертає увагу, що наведене розпорядження у судовому порядку не оскаржено, що свідчить про те, що позивач погодилася із наведеним розрахунком компенсації та не мала жодних зауважень щодо його змісту та обрахунку кількості компенсації днів відпустки.
Також, суд зазначає, що зміст позовної заяви не містить інших розрахунків компенсації відпусток які були визначені розпорядженням №28 від 29.07.2019 року Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, а тому суд приходить висновку, що позовні вимоги в наведеній частині позову є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Синівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправні дії Синівської сільської ради щодо не направлення ОСОБА_1 поштового повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та затримку у видачі трудової книжки.
В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук