Справа № 500/161/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/161/21 пров. № А/857/8427/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року (головуючий суддя: Подлісна І.М., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через поштове відділення зв`язку, звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Обґрунтовує позов тим, що він звернувся із заявою до відповідача для призначення пільгової пенсії, у зв`язку з роботою із шкідливими та важкими умовами праці, відповідно до Списку № 2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461. Зокрема, має стаж роботи на посаді каменотеса, яка зазначена у Списку №2 та належить до шкідливих та важких умов праці, що підтверджується відомостями з трудової книжки. Відповідач відмовив у призначення пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність уточнюючої довідки з підприємства про підтвердження спеціального стажу. Вважає, що рішення відповідача про відмову в задоволенні його заяви в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є незаконне, його слід визнати протиправним та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що оскільки довідка про підтвердження пільгового стажу роботи в Теребовлянському заводоуправлінні будівельних матеріалів не була подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а тому зарахувати до спеціального стажу періоди роботи на вказаному підприємстві, як і в ТзОВ «Кам`яний кар`єр», підстав не має.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 , позивач працював на посаді каменотеса в періоди з 15.08.1987 по 01.04.2000, з 22.04.2008 по 31.10.2008, з 30.04.2009 по 02.11.2009, з 01.05.2010 по 08.11.2010, з 12.04.2011 по 07.11.2011, з 21.05.2014 по 25.11.2014, з 28.04.2015 по 30.10.2015, з 06.04.2016 по 19.10.2016, з 28.04.2017 по 09.11.2017, з 10.05.2018 по 15.11.2018, з 06.05.2019 по 14.11.2019 в Теребовлянському заводоуправлінні будматеріалів, ВАТ Теребовлянське заводоуправління будматеріалів «Будівельник», ПрАТ Теребовлянське заводоуправління будматеріалів «Будівельник»; з 01.04.2000 по 10.12.2002, з 05.05.2003 по 15.12.2003, з 16.04.2004 по 19.11.2004, з 20.04.2005 по 05.11.2005 в ТзОВ «Кам`яний кар`єр».

Наказами № 6 від 29.08.2001, № 11 від 21.08.2006 «Про затвердження переліку робочих місць, виробництва, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджується право на пільги та компенсації» та висновками щодо якості проведених атестацій робочих місць по ТзОВ «Кам`яний кар`єр» № 05-02/783 від 09.12.2004, № 05-02/554 від 23.08.2006, підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2, працівникам, зокрема - каменотес.

ОСОБА_1 , 29 липня 2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У жовтні 2020 року позивач отримав лист № 1900-0321-8/17384 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18 жовтня 2020 року, у якому зазначається, що у зв`язку із відсутністю спеціального стажу роботи, призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, позивач надав усі необхідні документи, які в сукупності підтверджують пільговий стаж ОСОБА_1 , а тому відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправною, так як обмежує права і свободи позивача та перешкоджає йому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок (абз. 3 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058).

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абз. 4 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058).

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу згідно ст. 114 Закону № 1058-IV, необхідно досягнення певного віку, наявність загального стажу роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови відповідачем позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону № 1058-IV, було відсутність спеціального стажу, зокрема, оскільки, довідка про підтвердження пільгового стажу роботи в Теребовлянському заводоуправлінні будматеріалів та висновки експертизи якості проведених атестацій робочих місць не було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, тому зарахувати до спеціального стажу вище зазначені періоди роботи підстав немає. Також, довідка про підтвердження пільгового стажу роботи в ТзОВ «Кам`яний кар`єр» не була надана, тому зарахувати до спеціального стажу вище зазначені періоди роботи підстав не має (а. с. 17).

Тобто, спірним у цій справі є наявність у позивача стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2, оскільки наявність віку та наявність загального стажу роботи відповідачем не заперечується.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 , позивач працював на посаді каменотеса в періоди з 15.08.1987 по 01.04.2000, з 22.04.2008 по 31.10.2008, з 30.04.2009 по 02.11.2009, з 01.05.2010 по 08.11.2010, з 12.04.2011 по 07.11.2011, з 21.05.2014 по 25.11.2014, з 28.04.2015 по 30.10.2015, з 06.04.2016 по 19.10.2016, з 28.04.2017 по 09.11.2017, з 10.05.2018 по 15.11.2018, з 06.05.2019 по 14.11.2019 в Теребовлянському заводоуправлінні будматеріалів, ВАТ Теребовлянське заводоуправління будматеріалів «Будівельник», ПрАТ Теребовлянське заводоуправління будматеріалів «Будівельник»; з 01.04.2000 по 10.12.2002, з 05.05.2003 по 15.12.2003, з 16.04.2004 по 19.11.2004, з 20.04.2005 по 05.11.2005 в ТзОВ «Кам`яний кар`єр».

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі-Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Проаналізувавши вищенаведені записи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, слід зарахувати спірні періоди його роботи на посаді каменотеса, оскільки такі підтверджуються записами трудової книжки, яка оформлена належним чином.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, (далі Порядок № 383), затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (абз. 3 п. 1 цього Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Порядок № 442).

Крім цього, постановою Міністерства праці України № 41 від 01.09.1992 затверджено Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Методичні рекомендації), які визначають організацію роботи по проведенню атестації робочих місць, оцінку умов праці та реалізацію прав трудящих на пільги і компенсації залежно від шкідливих та небезпечних виробничих факторів.

Згідно п. 2 Порядку № 442, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4 Порядку № 442 та п. п. 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці, є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Крім цього, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Не проведення, несвоєчасне, неналежне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом, не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд апеляційної інстанції вважає, що не проведення, неналежне, несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, які суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі і застосуванні норм права до розглядуваних спірних правовідносин.

Отже, покликання відповідача на відсутність висновків експертизи, якості проведення атестації робочих місць не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у позивача наявний вік, пільговий стаж, загальний трудовий стаж, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправною, отже позов підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі № 500/161/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш