Справа № 826/14550/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, Верховна Рада України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, Верховна Рада України, в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття ним Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

2) зобов`язати відповідача невідкладно (але в строк, не більш як 30 днів з моменту отримання копії судового рішення) прийняти рішення про встановлення і затвердження Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не вчинив дій щодо виконання вимог ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року з приводу визначення умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури; позивач вважає, що така бездіяльність порушує його право на належний рівень пенсійного забезпечення, оскільки Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у перерахунку пенсії через відсутність відповідного нормативно-правового акта.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року даний позов - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кабінет Міністрів України щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що в межах розглядуваних спірних правовідносин Кабінет Міністрів України не вчинив відповідних дій на виконання вимог Закону, а тому така поведінка носить характер протиправної бездіяльності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Кабінетом Міністрів України - подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати його та прийняти нове рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача. Вказує на відсутність факту бездіяльності Кабінету Міністрів України та Прем`єр міністра України у зв`язку з тим, що проекти актів Уряду готуються, зокрема, міністерствами та іншими органами влади; на виконання вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» Міністерством соціальної політики України розроблено проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури», однак, Міністерством фінансів України, Міністерством економічного розвитку та торгівлі України, Пенсійним фондом України не погоджено вказаний проект постанови, оскільки його реалізація потребуватиме додаткових видатків із Державного бюджету, які не передбачені у бюджеті Пенсійного фонду України .

Міністерство соціальної політики України подало письмові пояснення, в яких зазначило про безпідставність позовних вимог у зв`язку із тим, що особи, яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697, без звернень переводяться на пенсії, обчислені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просило скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити в повному обсязі.

Верховна Рада України подала клопотання, в якому просила скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без її участі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року провадження у даній справі було зупинено до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13, липня 2021 року провадження у даній справі було поновлено у зв`язку з тим, що відпали обставини, що були підставою зупинення провадження.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На виконання вимог вказаної статті колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовний вимог.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент призначення позивачу пенсії підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані ч.ч.13,18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII.

Відповідно до ч.ч.13,18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно п. 3 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ч.18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII цей Закон набирає чинності з 01 січня 2015 року, крім пункту 42 розділу I цього Закону, який набирає чинності з 25 квітня 2015 року.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII встановлено Кабінету Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом:

забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону;

забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Отже, наведені правові норми вказують, що у місячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, а саме з 01 січня 2015 року, Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом Закон України «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 462, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

В свою чергу, відповідно до ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII також визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм вбачається, що Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, зокрема, щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

За ч.2 статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до ч.1 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Як визначено у ч.2 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Згідно ч.2,3 статті 50 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними. Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Проекти актів Кабінету Міністрів України вносяться на розгляд Кабінету Міністрів України міністерствами, центральними органами виконавчої влади (крім тих, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через відповідного члена Кабінету Міністрів України), державними колегіальними органами, місцевими державними адміністраціями.

Крім того, п.1 параграфу 32 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року №950, визначено, що проекти актів Кабінету Міністрів України готуються на основі та на виконання Конституції і законів України.

Відповідно до ч.1 статті 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України приймаються на засіданнях Кабінету Міністрів України шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу Кабінету Міністрів України, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону. Якщо проект рішення отримав підтримку рівно половини посадового складу Кабінету Міністрів України і за цей проект проголосував Прем`єр-міністр України, рішення вважається прийнятим.

З наведеного вбачається, що Кабінет Міністрів України уповноважений видавати акти нормативного характеру, що видаються у формі постанов на основі та на виконання законів України.

Відповідно до ч.1 статті 6 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» до складу Кабінету Міністрів України входять Прем`єр-міністр України, Перший віце-прем`єр-міністр України, віце-прем`єр-міністри та міністри України.

Згідно статті 21 цього Закону Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина; міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому; питання діяльності міністерств у Кабінеті Міністрів України представляють відповідні міністри.

За ч.1 статті 44 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Міністр України зокрема: забезпечує виконання Програми діяльності Кабінету Міністрів України, формування та реалізацію державної політики, виконання інших покладених на Кабінет Міністрів України завдань і повноважень у відповідній сфері; спрямовує та координує діяльність відповідних центральних органів виконавчої влади; вносить на розгляд Кабінету Міністрів України: подає на розгляд Кабінету Міністрів України проекти законів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, розробником яких є міністерство чи центральні органи виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується ним.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Кабінет Міністрів України, у тому числі, в особі відповідного Міністра, зобов`язаний спрямовувати і координувати роботу відповідних міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, з метою виконання законів України, зокрема, у сфері спірних правовідносин.

Разом з тим, як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили, що Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII забезпечив прийняття нормативно-правового акта, який би визначав про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Судом першої інстанції було зазначено, що у справі відсутні будь-які докази вжиття заходів на виконання п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII саме Кабінетом Міністрів України, проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з даним висновком.

Так, на виконання зазначених вище повноважень Міністерством соціальної політики України відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» було розроблено проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури».

Відповідно до параграфу 44 Регламенту розробник подає Мін`юсту для проведення правової експертизи разом з пояснювальною запискою, матеріалами погодження (листами із зауваженнями і пропозиціями).

За результатами правової експертизи проекту оскаржуваної постанови Міністерством юстиції України складено висновок від 09 грудня 2016 року, відповідно до якого проект постанови відповідає Конституції України, а також актам законодавства, що мають вищу юридичну силу та узгоджується з актами такої ж юридичної сили.

Пунктом 5 параграфу 33 Регламенту встановлено, що проект акта Уряду підлягає обов`язковому погодженню усіма заінтересованими органами.

Якщо питання, що потребує врегулювання, належить до компетенції кількох органів виконавчої влади, розробником проекту акту Кабінету Міністрів є орган, компетенція якого у відповідній сфері правового регулювання є домінуючою. Інші органи виконавчої влади, що відповідно до компетенції беруть участь у розробленні проекту акту або його погодженні, є заінтересованими органами.

При цьому, проект акта Кабінету Міністрів України підлягає обов`язковому погодженню усіма заінтересованими органами, а також Мінфіном та Мінекономрозвитку. У разі не погодження проекту акта, зазначеними органами проект акта не розглядається на засіданні Кабінету Міністрів України.

Як вбачається із довідки про погодження проекту постанови, проект погоджено із Міністерством фінансів України, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, Пенсійним фондом України. Спільним представницьким органом сторони роботодавців на національному рівні, Спільним представницьким органом репрезентативних всеукраїнських об`єднань професійних спілок на національному рівні. Генеральною прокуратурою України, за результатами яких було висловлено ряд зауважень за проекту постанови.

Водночас, листами, зокрема, Міністерства фінансів України від 06 жовтня 2017 року № 31-09030-12-5/28175, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України листом від 06 жовтня 2017 року № 3641-03/32095-03, Пенсійного фонду України листом від 30 вересня 2016 року № 30214/07-20 не погоджено зазначений проект постанови та висловлено зауваження, зокрема, щодо того, що за розрахунками Мінсоцполітики, реалізація проекту постанови потребуватиме додаткових видатків із державного бюджету, які в бюджеті Пенсійного фонду не передбачені.

Зважаючи на наявність протягом останніх років дефіциту бюджету Пенсійного фонду України, видатки на реалізацію проекту акта стануть додатковими навантаженням на Державний бюджет України.

З огляду на наведене, апелянт вважає, що ним не було допущено жодної бездіяльності, оскільки не погодження проекту нормативно-правового акту в даному випадку Міністерством фінансів України та Мінекономрозвитку унеможливлює подання його на розгляд Кабінету Міністрів України.

Проте, колегія суддів з цим не погоджується, оскільки, на думку суду, лише намагань вчинити будь-які дії недостатньо для визнання факту відсутності бездіяльності щодо обов`язку, в даному випадку, визначення порядку ти умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, адже кінцевий результат досягнуто не було, а права осіб, яких такі норми безпосередньо стосуються, й надалі залишаються порушеними. При цьому, суд звертає увагу, що в розглядуваних нормативно-правових актах не зазначено про існування будь-яких причин, за яких відповідач мав би право не виконати обов`язку, покладеного на нього Законом. Відтак, не погодження проекту нормативно-правового акту профільним міністерством не звільняє скаржника від обов`язку прийняття іншого проекту нормативно-правового акту, розробленого з урахуванням відповідних зауважень.

Посилання відповідача на необхідність врахування фактору наявності чи відсутності коштів у державному бюджеті на відповідні цілі також не заслуговує на увагу, оскільки в даному випадку позивач не оскаржує рішень про нарахування, перерахування чи виплати пенсії, а позовні вимоги пов`язані виключно із встановленням факту бездіяльності Кабінету Міністрів України. Тобто, рівень фінансування відповідних бюджетних витрат в рамках даного провадження не має жодного значення, оскільки не є його предметом.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що вимога про визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невиконання п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76 відсутня в позовній заяві, жодних уточнених заяв щодо предмету спору позивачем не подавалося.

Разом з тим, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття ним Порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697.

В свою чергу, ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, як і більшість норм вказаного Закону, набрала чинність 15 липня 2015 року.

Водночас, п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1697 зобов`язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Між тим, ані в місячний строк, визначений п.16 Прикінцевих положень Закону № 76, ані в тримісячний строк, визначений п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1697, відповідачем не було виконано обов`язку щодо приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність шляхом забезпечення прийняття актів, необхідних для реалізації відповідних норм Закону або зміни існуючих НПА.

За твердженням апелянта, на виконання вимог зазначеної вище норми Кабінетом Міністрів України було прийнято ряд постанов, якими, зокрема, внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», а також прийнято постанову від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Колегія суддів не приймає дане твердження до уваги та вважає його безпідставним, оскільки норми зазначених постанов регулюють питання щодо структури та умов саме оплати праці працівників органів прокуратури та не мають жодного відношення до порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Колегія суддів врахувала, що рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, на даний час умови і порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначений ч.20 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що вона підлягає застосуванню у випадку, коли суб`єкт владних повноважень погодився з допущеними порушеннями та такі порушення були виправлені ним самостійно за власною ініціативою, або якщо таке порушення виправлено третьою особою, що призвело до повного відновлення законних прав та інтересів позивача без необхідності зобов`язувати суб`єкт владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Згідно ч.1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи, що рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року установлено вживати статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки», що свідчить про визначеність на даний час порядку проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури та, зокрема, позивача, то, відповідно, суб`єктом владних повноважень (Конституційним Судом України) виправлено оскаржувані порушення, у звязку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання нечинним рішення суду першої інстанції та закриття провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача невідкладно прийняти рішення про встановлення і затвердження Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури відповідно до п.8 ч.1 статті 238 та п.4 ч.1 статті 315 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 246, 308, 315, 319, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року в частині зобов`язання Кабінету Міністрів України забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури - визнати нечинним, провадження у справі в цій частині закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев