Справа № 420/3669/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3669/21
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.11.2020 року № 70 та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.03.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.11.2020 року №70;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, що діяв на час призначення пенсії, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати старшого прокурора відділу, згідно довідки прокуратури Одеської області від 04.11.2020 року №337 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 27.11.2020 року вона звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням довідки про розмір заробітної плати виданої Одеською обласною прокуратурою від 04.11.2020 року № 337, але за результатами розгляду цієї заяви, відповідач 27.11.2020 року прийняв рішення № 70, яким протиправно відмовив у перерахунку пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 27.11.2020 року № 70 та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено повністю.

Визнане протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.11.2020 року №70.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, що діяв на час призначення пенсії, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати старшого прокурора відділу, згідно довідки прокуратури Одеської області від 04.11.2020 року №337 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції положення п. 5 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» відповідно до яких працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої ч. 1 цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення жінками віку, що на 5 років менше ніж пенсійний вік, установлений ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років на прокурорських посадах, із розрахунку 60% місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену ч. 1 цієї статті.

Також, апелянт вказав, що судом першої інстанції проігноровано факт, що при винесенні оскаржуваного рішення, обмеження максимального розміру пенсії були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI.

Посилається апелянт і на те, що перерахунок пенсії з 01.10.2020 року здійснюється виходячи з розрахунку 60% від суми заробітної плати відповідно до довідки (станом не раніше 11.09.2020 року) з обмеженням 10 прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 29.12.2006 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення пенсії, як особі, що працює (на момент призначення пенсії) в органах прокуратури.

Згідно розпорядження УПФ у Київському районі м. Одеси від 24.10.2011 року №825970 позивачці здійснений перерахунок призначеної пенсії за вислугу років та встановлено її основний розмір - 90 % від грошового забезпечення.

На виконання рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року, згідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 року № 657, прокуратурою Одеської області позивачці видана довідка № 337 від 04.03.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для проведення перерахунку пенсії (т. 1 а.с. 18).

27.11.2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням довідки про розмір заробітної плати виданої Одеською обласною прокуратурою від 04.11.2020 року № 337. За результатами розгляду заяви, відповідач 27.11.2020 року прийняв рішення № 70, яким відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що у зв`язку із перерахунком пенсії її розмір буде зменшений (т. 1 а.с. 19).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що отримання позивачем довідки Одеської обласної прокуратури № 337 від 04.11.2020р. про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020р., свідчить про зміну складових заробітної плати та її розміру, а таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.10.2020р., виходячи з відсоткового розміру пенсії встановленого на час її призначення в розмірі 90% від заробітної плати.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року за №1789-ХІІ (надалі Закон №1789-ХІІ)

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Із набранням чинності 15.07.2015 року Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року втратили чинність, окрім іншого, положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, які передбачали можливість перерахунку пенсії.

Положення ч. 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 року) не передбачали умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури, а лише делегували Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури, але Кабінетом Міністрів України не було прийнято нормативно-правового акту, яким були б визначені умови та порядок перерахунку пенсій, призначених як за Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. та і за Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року.

Чинні на час звернення позивача до апелянта, положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. зокрема частин 3, 4, 6 та 11, проте не стосуються питання щодо проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019 року включно.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII.

Отже, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.

Відтак, з 13.12.2019 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин справи, апеляційний суд вважає, що з 13.12.2019 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, а також у зв`язку із призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових заробітної плати, як при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам. А отже, вказана постанова, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивача. Також з 01.01.2020 року Постановою КМУ № 1155 від 11.12.2019 року було передбачено чергове підвищення посадових окладів та надбавок.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набула право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Разом з тим, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року «Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії».

Отже, враховуючи факт отримання апелянтом довідки про розмір заробітної плати виданої Одеською обласною прокуратурою від 04.11.2020 року № 337 про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020, яка свідчить про зміну складових заробітної плати та її розміру, то позивач, як правильно зазначив суд першої інстанції, має право на перерахунок пенсії з 01.10.2020 р.

Щодо права позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, то суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що саме в такому відсотковому розмірі позивачу була призначена пенсія відповідно до ч.2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, і такий розмір був визначений до набрання 01.10.2011 року чинності Законом України №3668-VI від 08.07.2011 року, на який посилається апелянт.

Так, за приписами частини 1 ст. 2 Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року, максимальний розмір пенсії, призначений, окрім іншого, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, не може перевищувати 10740 грн. Але абзацом першим пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року, встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Зазначена норма апелянтом не врахована, а тому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на приписи ст. 2 Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року.

Апеляційний суд зазначає, що на час призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч. 13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (яка застосовується в первинній редакції) також не передбачає ніякого регулювання відсоткового розміру пенсії по відношенню до заробітної плати прокурора.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо безпідставності застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, які передбачають розмір пенсії 60 % від заробітної плати, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності, а не перераховується.

На незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій Верховний Суд України вказував у справах №№ 21-348а/13, № 21-420а/13 (рішення від 10.12.2013), № 127/11720/14-а (рішення від 06.10.2015), зазначивши, що при перерахунку пенсій повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент призначення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.02.2019 р., залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 р., по зразковій справі № 240/5401/18 також вказав, що відсотки, які були при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт, застосовуючи інший розмір пенсії по відношенню до місячної заробітної плати, діяв не на підставі Конституції та законів України. Апелянтом не доведено правомірність відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу із посиланням на зменшення її розміру, оскільки до такого зменшення призводить протиправне зменшення апелянтом відсоткового розміру пенсії від заробітної плати з 90% до 60%.

Щодо заперечень апелянта стосовно вимог про перерахунок пенсії в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 року, апеляційний суд додатково зазначає таке.

Абзац шостий частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (в редакції чинній на день звернення апелянта із заявою про перерахунок пенсії) передбачав, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим є безпідставним застосування до спірних правовідносин зазначеної норми Закону, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Таку правову позицію сформулював Верховний Суд (справа №360/1428/17). У постанові від 12.11.2019 року зазначено, що дія положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. №911-VIII щодо максимального граничного розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 р. (згідно з п.2 «Прикінцевих положень»). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 р. у справі № 127/4267/17, від 12.11.2019 р. у справі 360/1427/17, що повинна враховуватись судом в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є пенсіонером за вислугою років з 29.12.2006 року і пенсія була призначена за Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, до розміру пенсії позивача також не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, як такі, що не мають зворотної дії у часі.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Таким чином, новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02 березня 2015 року №213-VІІ, від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ та від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.

Відповідно до ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

Колегія суддів Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 зазначає, що в рішеннях Європейського суду з прав людини закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості.

Також апеляційний суд зазначає, що судовими рішеннями, зокрема постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2016 року у справі №8865/16-а, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 року у справі №420/3309/20, які набрали законної сили (т. 1 а.с. 20-35), вже були визнані протиправними дії пенсійного органу щодо зменшення відсоткового значення пенсії позивача та щодо її обмеження максимальним розміром, але не зважаючи на судові рішення, територіальний пенсійний орган продовжує допускати порушення конституційного права позивача та приймає у черговий раз рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, за відсутності при цьому законодавчо визначених підстав, посилаючись на зменшення відсоткового розміру пенсії з 90% до 60% та її обмеження граничним розміром.

Інші доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №420/3669/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 13.07.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.