Справа № 496/2441/21
Суддя: Галич О. П.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2441/21
Провадження № 2-а/496/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ясак Михайла Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом до інспектора полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ясак Михайла Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області (далі- відповідачі) в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення Серії ДПО 18 № 968998 від 22.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 травня 2021 року, ОСОБА_2 , інспектором полку (назву полку прочитати в постанові неможливо через вкрай низьку якість копії постанови) УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення ДПО18 № 968998, про те, що нібито ОСОБА_1 , 22 травня 2021 о 11 год. 49 хв. в с. Великий Дальник по вул. Маяцькій, 2, траса М-10, керувала автомобілем Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_1 зі швидкістю 81 км/год, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху. За порушення, яке позивач не вчиняла, її притягнуто до відповідальності на підставі ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказану постанову вона отримала засобами поштового зв`язку 26 травня 2021 року поштовим відправленням № 651 про що свідчать поштове вкладення до поштового ящика та конверт. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії Відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України. Позивач керує транспортними засобами з 2015 року, за цей час жодного разу не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відзначаюсь особливою уважністю та беззастережно дотримуюсь всіх вимог правил дорожнього руху. Тому вважає, що дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства, про що буде викладено нижче. У постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні докази належності виміряної швидкості транспортному засобу, до того ж в постанові відсутні докази, яким саме приладом ТruCam (серія номер) здійснювалось фіксування швидкості, не вказано, що прилад ТruCam, яким вимірювалась швидкість, працював згідно вимог ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» та цей прилад сертифікований в Україні, у постанові не наведені дані про допуск технічного засобу ТruCam в Україні, не надано доказів, що весь прилад ТruCam пройшов необхідні випробування. Фактично Відповідач, який виніс постанову, вигадав швидкість автомобіля, а його догадки не є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також позивач звертає увагу суду, що у постанові, складеній інспектором ОСОБА_2 , не зазначено, яким саме приладом здійснювалось вимірювання швидкості, його серія та номер, а лише у додатках до постанови вказано «відео ТС 0000790», що не дає підстав вважати, що саме цим приладом вимірювалась швидкість руху. Натомість, у відповідності до Постанови Верховного Суду № 524/9716/16-а від 13.02.2020 року у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення. Крім того, прилад ТruCam на ЯКИЙ здійснено фіксацію швидкості автомобіля Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_1 , під час фіксування вимірювання швидкості знаходився у руці працівника поліції (що він сам не заперечував під час складання постанови, доказом цього є відеозапис, зроблений під час складання постанови, який додається на компакт-диску). Такий спосіб використання приладу ТruCam, може спричинити вібрацію чи інші дії, які можуть дати більшу похибку, а ніж передбачено інструкцією з експлуатації приладу, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким нібито позивач керувала. Крім того, сам прилад ТruCam був перемотаний липкою стрічкою - скотчем та мав не дуже приглядний вигляд, що викликає сумніви коректності його роботи. З вказаного приводу працівник поліції повідомив, що прилад перемотаний скотчем для «зручності», а стан роботи приладу йому невідомий. Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу ТruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля, яким начебто керувала позивач, а доказом його використання «з руки» є відеозапис моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення, який проводився телефоном, та компакт диск з записом якого додається до цього позову. У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону "Про Національну поліцію" при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеогехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону. Водночас, законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів ТruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону "Про Національну поліцію. Також необхідно зазначити, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак "5.70"), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Згідно п. 8.2- Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку "5.70", лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму. Крім того, 22 травня 2021 року позивач рухалась з м. Біляївка до м. Одеса. Так, від м. Біляївка, до с. Великий Дальник, де була складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності, жодного знаку 5.70 розміщено не було. Таким чином, позивача, у відповідності до Правил дорожнього руху, не було проінформовано про встановлення на відповідній дорожній ділянці знаку 5.70, оскільки на вказаній ділянці відповідний знак взагалі відсутній. Крім того, жодним нормативно-правовим актом не передбачений обов`язок водія ознайомлюватись на будь-якому сайті із картою розміщення приладів фото- відео фіксації та виключно дорожній знак 5.70, встановлений відповідно до правил дорожнього руху повинен інформувати водіїв про здійснення на відповідній ділянці фото- відеофіксації. Також необхідно зазначити, що в оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку "5.45" "населений пункт" та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Пунктом 12.4. ПДР України встановлено, що у населених пунктах транспортні засоби можуть рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год. У зв`язку з тим, що факту перевищення позивачем швидкісного режиму не було, інспектор не мав права притягати її до адміністративної відповідальності. Очевидно, що інспекторові у зв`язку із займаною посадою було відомо про дані норми законодавства, однак він грубо перевищив службові повноваження, використавши їх для незаконного накладення штрафу на позивача. Жодних доказів того, що саме позивач порушила правила дорожнього руху інспектор патрульної служби не надав. Крім позивача, в автомобілі під час здійснення руху знаходилась ще одна особа, яка теж могла керувати вказаним транспортним засобом. Крім того, з наданих працівником поліції доказів фіксування нібито порушення позивачем правил дорожнього руху, можна встановити лише номерний знак автомобіля, а факт того, що саме вона фактично ним керувала не підтверджений жодним доказом. Також під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказані доводи були наведені працівнику поліції, що підтверджується записом моменту складання постанови (відео на компакт диску додається до позову). Крім того, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який вказаний у постанові, вбачається, що автомобіль належить ОСОБА_3 . Таким чином, відомості Відповідача, викладені в постанові, які нічим не зафіксовані і не підтверджені, не дають підстав стверджувати, що дійсно позивач керувала вказаним транспортним засобом та скоїла порушення правил дорожнього руху, а тому не можуть братися до уваги при притягнення до адміністративної відповідальності особи, оскільки вони не є належним доказом по справі та суперечать чинному законодавству. Позивач просить особливу увагу Суду звернути на норму, встановлену ст. 77 КАС України, а саме: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, ОСОБА_2 , інспектором полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції, безпідставно було винесено постанову ДПОІ8 №968998 ВІД 22 травня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки немає належних доказів її вини. На підставі вище вказаного, а також з метою захисту і поновлення порушених прав, позивач звернулася до суду з даним позовом.

3. Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Є.А. Некришев надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін. У відзиві представником відповідача детально описані обставини, які зазначені на відеозаписі з нагрудної камери інспектора поліції. Також зазначені відомості щодо правил використання лазерного приладу TruCam у ручному режимі, відомості щодо розташування дорожніх знаків, щодо законності винесення інспектором оскаржуваної постанови, щодо місця фіксації адміністративного правопорушення, щодо зображення водія під час руху транспортного засобу на -фото та відеофіксації, щодо доказів вчиненого громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. (а.с. 33-62, 69-83)

4. Позивач ОСОБА_1 надала суду заперечення на відзив, в яких підтримала позицію викладену в позовні заяві. При цьому пояснила, що відповідач у своєму запереченні (відзиві) вказує на те, що саме позивач керувала автотранспортним засобом Daewoo Lanos як на доконаний та доведений факт. Просить звернути увагу суду, що у відзиві неодноразово фігурує фраза відповідача «...під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 ». Таким чином, відповідачем не встановлено факт керування саме позивачем транспортним засобом саме під час фіксування швидкості вищевказаного транспортного засобу, про яке йде мова у постанові ОСОБА_2 . Не має можливості послатися на часовий проміжок запису відеофіксації нагрудної камери патрульного поліцейського, де ОСОБА_2 на зауваження позивача, що він не встановив особу, яка керувала транспортним засобом на момент вимірювання швидкості автомобіля, зауважив, що це не потрібно робити. Оскільки відповідач не надав позивачу копії вказаного відеозапису, тим самим обмежив її у праві на ознайомлення з усіма доказами по справі, так як під час складання постанови по вказаній справі вона технічно не могла ознайомитись із відеозаписом нагрудної камери ОСОБА_2 . Це підтверджується переліком додатків до відзиву, де у п. 14 вказується надання лише одному компакт-диску як додатку до відзиву. Вказаний диск міститься лише у матеріалах судової справи. Це є порушенням п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України. Крім того, як вказано у відзиві, на момент, коли патрульний поліцейський підійшов до автомобілю, в якому перебувала позивач, з нею у салоні перебувала ще одна особа - ОСОБА_4 , який теж міг бути за кермом під час здійснення вимірювання швидкості автомобіля. Суд може допитати вказану особу у якості свідка по справі для встановлення істини. Посилання відповідача на те, що заднє скло автомобіля не тоноване та він бачив, що особи в салоні не пересідали, не є належним та допустимим доказом. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Крім того, позивач вкотре звертає увагу суду на те, що виключно водій, а не особа, яка сидить за кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Також твердження відповідача, що заднє скло автомобіля Daewoo Lanos НОМЕР_1 не є затонованим, не відповідає дійсності та спрямоване на введення суду в оману. Також, вирвана з контексту позовної заяви фраза, викладена у п. 6 відзиву, а саме: «Крім того, 22 травня 2021 року я рухалась з м. Біляївка до м. Одеса...» не може бути допустимим та належним доказом у підтвердженням того факту, що саме позивач керувала транспортним засобом Daewoo Lanos НОМЕР_1 , який було зафіксовано приладом ТruСam. У позовній заяві не згадується, у жодній її частині, що саме позивач була за кермом цього транспортного засобу. Тому посилання відповідача на цю фразу з позовної заяви жодним чином не доводить факту здійснення керування автомобілем саме нею, а головне - не є доказом того, що під час здійснення вимірювання швидкості, з якою рухався вищевказаний автомобіль, за його кермом сиділа саме позивач. Як зазначено у відзиві, патрульний поліцейський здійснював відеозйомку за допомогою нагрудної камери, за допомогою якої і повинен бути зафіксований водій, що здійснював керування зазначеним автомобілем під час вимірювання швидкості. Посилання відповідача на те, що прилад ТruСam не призначений для фіксування особи порушника під час здійснення вимірювання швидкості руху транспортних засобів не є підставою для звільнення від надання належних та допустимих доказів, що дають можливість ідентифікувати особу водія транспортного засобу, що керував транспортним засобом під час здійснення вимірювання швидкості руху такого транспортного засобу. Посилання відповідача на листи організацій та інструкцію з використання приладу ТruCam є безпідставними та не можуть розглядатись як докази по справі. Долучене відповідачем до оскаржуваної постанови відео ТruСam може бути визнане допустимим доказом лише у тому випадку, якщо відповідачем буде доведена законність використання приладу ТruСam LТІ 20/20 ТС 000790, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху транспортного засобу Daewoo Lanos НОМЕР_1 . А надані відповідачем копії Сертифікату № UА-МІ/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року та Експертного висновку від 29 липня 2011 року № 285, який, до речі, дійсний до 29 липня 2014 року, не є допустимими доказами по справі без надання додатку до експертного висновку із зазначенням у ньому серійного номеру приладу ТruСam LТІ 20/20 ТС 000790. Крім того, ті, що надані відповідачем у додатках до відзиву не засвідчені жодним належним чином копії щодо правомірності використання приладів ТruСam (навіть ті, термін яких не сплинув), стосуються використання загалом вказаних приладів та не містять посилання на прилад ТruСam ЛТІ 20/20 ТС 000790, вказаний у постанові від 22 травня 2021 року ОСОБА_2 . Таким чином, наданий суду відеозапис приладу ТruСam ЛТІ 20/20 ТС 000790 не є допустимим доказами в розумінні ст. 74 КАС України. Надання відповідачем у заперечені картинок з невідомо де зроблених фото знаків 5.70 та 7.2.1 та за допомогою невідомо якої техніки, без зазначення координат розміщення таких знаків, часу та дати зроблених фото - не може розглядатись судом, як допустимий та належний доказ. Крім того, посилання відповідача на офіційний сайт Департаменту поліції, на якому начебто міститься мапа з розташуванням ділянок, де може здійснюватися фото- відео- фіксація швидкості руху за допомогою приладів ТruCam не є належним та допустимим доказом розміщення саме дорожніх знаків 5.70 та 7.2.1, які повинні інформувати водіїв про здійснення такої фіксації на відповідному відрізку автодороги. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не закріплено обов`язок водія заходити на такі сайти та знайомитись з такими мапами. Також звертаємо увагу суду, що лист служби автомобільних доріг від 24 лютого 2021 року № 01-710/12 говорить про розміщення таких знаків (5.70 та 7.2.1) на дорозі М-14, тоді, як мова йде про відрізок дороги М-15. Тому вказаний лист взагалі не має жодного відношення до оспорюваного питання. Також Окреме доручення Державного агентства з автомобільних доріг № 229-ОД від 05 жовтня 2018 року лише говорить про факт надання доручення перевірити наявність дорожніх знаків 5.70. та 7.2.1., а не доводить факт їх наявності на відповідній станом на 22 травня 2021 року, тому не може бути використаним як доказ по справі. Саме інформаційний дорожній знак 5.70 та 7.2.1. згідно ПДР повинен довести до водіїв інформацію щодо правомірної можливості здійснення патрульними поліцейськими фото- відео- фіксації додержання водіями ПДР та фіксування таким способом порушення вказаних правил. На відео, яке надано позивачем та міститься в матеріалах справи на компакт- диску, прилад TruCam LTI 20/20 ТС 000790 перемотаний липкою стрічкою - скотчем. Посилання відповідача на те, що така стрічка там відсутня є безпідставними. Крім того, сам патрульний поліцейський під час складання постанови підтвердив той факт, що він не в курсі, коли та як проходила остання повірка приладу чи він є справним, яким саме 22 травня 2021 року здійснювалось вимірювання швидкості (TruCam LTI 20/20 ТС000790). Надати точний часовий проміжок на відео з нагрудної камери ОСОБА_2 , коли була зафіксована ця обставина, не є можливим, оскільки, як вже позивач зазначала вище - відповідач не надав позивачці копії вказаного відео, чим обмежив право на ознайомлення з усіма доказами по праві. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме позивач 22 травня 2021 року керувала транспортним засобом Daewoo Lanos НОМЕР_1 на відрізку автодороги М-15 у напрямку від с. Маяки до м. Одеса в зоні дії дорожнього знаку 5.70 та 7.2.1 (що такі знаки там розміщено) та скоїла перевищення швидкості, що мало бути зафіксовано у визначений Законом України «Про національну поліцію» порядок та спосіб. Відповідачем обмежено право позивача знайомитись з доказами - додатками до відзиву, які вочевидь були надані лише суду у додатках до відзиву, а саме: до відзиву позивачу відповідачем не додано додатки перелічені у п.п. З, 4, 6, 9, 14. Відповідачем не доведено факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності відсутні. (а.с. 148-154)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було надано заяву про залишення позову без розгляду, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору та заяву про розгляду справи за його відсутності. (а.с. 26-29,63-66, 142-144)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2021 року, адміністративну справу № 496/2441/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 02 червня 2021 року було відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України.

7. Позивач та відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 КАС України.

8. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

IV. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що 22 травня 2021 року інспектором другого взводу першої роти другого батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Ясак Михайлом Сергійовичем складено відносно ОСОБА_1 постанову серії ДПО18 № 968998 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України. Зазначено, що додатком до постанови є відео ТС 000790, відео з нагрудного відеореєстратора 001604. Зазначено, що ОСОБА_1 від отримання постанови відмовилася. (а.с. 5)

10. Згідно копії поштового повідомлення, вказану постанову ОСОБА_1 отримала 26 травня 2021 року засобами поштового зв`язку. (а.с. 6)

11. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 . (а.с. 10)

12. З диску, наданим позивачем вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебувала за кермом автомобілю Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_1 , 22 травня 2021 року у с. Великий Дальник на час зупинки вказаного автомобілю та керувала ним. Інспектором Ясак Михайлом Сергійовичем було роз`яснено позивачу, що остання перевищила швидкість руху у населеному пункті більше ніж на 20 км/год. Також інспектором були роз`яснені позивачу права та обов`язки, згідно ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП. Також інспектор роз`яснив право позивачу на ознайомлення з матеріалами справи та відео з нагрудної камери інспектора. (а.с. 11)

13. Згідно копії роздруківки з відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC000790, транспортний засіб, державний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 81 км/год., дата здійснення вимірювання швидкості руху зазначена 22 травня 2021 року, час - 11 год. 49 хвилин. (а.с. 86)

14. Пристрій вимірювання швидкості TruCam розташований на автодорозі М-15, 4-43 км., 186-230 км., що підтверджується копією роздруківки Мапи України. (а.с. 87-88)

15. Лазерний вимірювач TruCam є спеціальним пристроєм, яким вимірює швидкість руху транспортних засобів, що підтверджується інструкцією до нього. (а.с. 89-116)

16. Лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 є сертифікованим пристроєм, який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ3197-12, що підтверджується сертифікатом від 29 серпня 2012 року № UA - МІ/1-2903-2012. (а.с. 117)

17. Можливість використання виробу TruCamLTI 20/20 виробництва LaserTechnologyInc. підтверджена експертним висновком від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3008, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи, яким був- лазерний вимірювач швидкості LTI 20-20 TruCam, правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії висновку - 27 вересня 2021 року. (а.с. 118)

18. Лазерний вимірювач № ТС000790 міститься в переліку зразків об`єкта дослідження, на які розповсюджується дія експертного висновку. (а.с. 119)

19. Згідно експертного висновку НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc, США відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20». Вимоги з технічного захисту інформації.» (а.с. 120)

20. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19291 від 29 серпня 2020 року, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), чинного до 19 серпня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС 000790 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год. до 200 км/год., 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. (а.с. 121)

21. Згідно листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на адресу Національної поліції України, вимірювальні прилади TruCam, які введено в експлуатацію з 2012 по 2015 роки дозволяється застосовувати за умови результатів їх повірки. Також зазначено, що ДП «Укрметртестстандарт»), уповноважено на ведення Реєстру затверджених типів ЗВТ, який розміщується на веб-сайті підприємства. Зокрема, до реєстру занесено тип ЗВТ - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam ІІ виробництва Laser Technology Inc, США, та видно сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 241-18, який діє до 26 грудня 2028 року. (а.с. 122-123)

22. Згідно листа Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 04/03/03-3878 від 04 жовтня 2018 року на адресу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, виріб TruCam LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc, США має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27 вересня 2018 року № 04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Щодо експертного висновку у сфері ТЗІ, зазначаємо, що експертний висновок від 29 липня 2011 року № 285 поширюється на вироби, які придбані під час його дії (29 липня 2011 рік - 29 липня 2014 рік) в разі відсутності змін у програмному забезпечення цих виробів. (а.с. 124)

23. Згідно копії листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49 на адресу Першого заступника начальника Департаменту патрульної поліції України О.Г. Білошицького, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. (а.с. 125-126)

24. Згідно копії листа Служби автомобільних доріг в Одеській області від 24 лютого 2021 року № 01-710/12 на адресу заступника начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мельник С., станом на 23 лютого 2021 року дорожні знаки 5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» на зазначених ділянках автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на м. Таганрог) знаходяться в наявності. (а.с. 128)

25. Згідно окремого доручення Державного агенства автомобільних доріг в Україні від 05 жовтня 2018 року №229-ОД Службам автомобільних доріг в областях доручено спільно з підрозділами Національної поліції перевірити наявність дорожніх знаків 5.70, у разі їх відсутності забезпечити їх встановлення у визначених місцях та на ділянках, зазначених у додатку № 4 до цього доручення. (а.с. 128) З копії додатку вбачається, що на ділянці автодороги М-15 Одеса-Рені повинен бути встановлений засіб вимірювання швидкості TruCam. (а.с. 129)

26. З відеозапису на диску з нагрудної камери інспектора, наданим Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що інспектор поліції Ясак Михайло Сергійович у с. Великий Дальник зупинив автомобіль Daewoo Lanos НОМЕР_1 , яким керувалаа ОСОБА_1 . У той час, коли інспектор підходив до вказаного автомобілю, водії не змінювалися, що на відео чітко видно. Позивач на момент зупинки не повідомила інспектора, що за кермом автомобілю перебувала інша особа, жодних заперечень від неї щодо цієї обставини не надійшло. Інспектор поліції роз`яснив, що прилад TruCam дійсно тримав у руці, і законодавством не передбачено обов`язку встановлювати такий прилад на триногий тримач. На відео чітко видно, що прилад TruCam зафіксував перевищення швидкості саме автомобілем Daewoo Lanos НОМЕР_1 , з зазначенням дати, часу та місця. Інспектором Ясак М.С. було винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача. Однак остання відмовилася від отримання постанови та погодилася на те, що вказана постанова буде надіслана їй засобами поштового зв`язку. На відео з нагрудної камери інспектора зазначені такі ж обставини, як і на відео, наданим позивачем. (а.с.132).

V. Оцінка Суду.

27. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

28. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

30. Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

31. У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

32. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

33. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

34. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

35. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

36. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

37. Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

38. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон) встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

39. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

40. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

41. Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., зі змінами та доповненнями (надалі - ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

42. Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

43. Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

44. За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

45. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

46. Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

47. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19 лютого 2020 року ( № 496/4315/16-а) дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

48. Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення правопорушення зафіксовано на прилад TruCam номер № ТС000790, розгляд справи про адміністративне правопорушення фіксувався за допомогою службової нагрудної відеокамери , яка розміщена на одязі поліцейських, а також відеозаписом наданим позивачем.

49. Що стосується доводів позивача про те, що правопорушення зафіксоване в ручному, а не в автоматичному режимі, суд приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

50. Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCamLTІ 20/20 (серійний номер ТС 000790), у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.

51. На долученому відповідачем до матеріалів справи відеозапису з приладу TruCam номер № ТС000790, який був досліджений судом, зафіксовано, що прилад було наведено саме на автомобіль під керуванням позивача (про що свідчить оптичний приціл) та чітко видно номерний знак автомобіля.

52. Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam виключає можливість заміру іншого автомобіля.

53. Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. В самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показчик швидкості.

54. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на інші електронні носії.

55. Отже зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

56. Також, судом встановлено наявність висновку експерта від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3008, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи, яким був- лазерний вимірювач швидкості LTI 20-20 TruCam, правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії висновку - 27 вересня 2021 року. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 № 437, і становить 1 рік. Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

57. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

58. Таким чином, посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на приладі TruCam, не підлягають врахуванню, оскільки будь-які належні та допустимі докази, які б спростували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем не надано.

59. З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що показання приладу TruCamLTI 20/20 з серійним номером ТС 000790 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п. 12.4 ПДР в розумінні ст.ст. 73-75 КАС України.

60. Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

61. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

62. Відповідно до 5 розділу IV Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї інструкції.

63. Суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

64. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

65. Так, відповідно до позиції висловленої колегією Верховного Суду України у постанові від 19 лютого 2020 року, винесеній за результатами розгляду справи №524/1284/17, у разі якщо постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР не містить даних про технічний засіб, яким таке адміністративне правопорушення зафіксоване, то такий відеозапис, не може бути визнано належним доказом у справі.

66. Виходячи з того, судом встановлено, що оскаржувана постанова містить ідентифікаційні дані технічного засобу, яким адміністративне правопорушення зафіксоване та посилання про відеофіксацію і дослідження під час складання постанови відповідачем вказаного запису.

67. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника .

68. В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений приладом «TruCam» серійний № ТС000790, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 81 км/год.

69. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі OHalloran and Francis v. the United Kingdom будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

70. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що прилад ТruСam LТІ 20/20 ТС 000790, яким було зафіксоване правопорушення, використаний неправомірно, та був перемотаний липкою стрічкою - скотчем та мав не дуже приглядний вигляд оскільки, в матеріалах справи міститься експертний висновок від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3008, який чинний на момент скоєння правопорушення, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи, яким був - лазерний вимірювач швидкості LTI 20-20 TruCam, правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії висновку - 27 вересня 2021 року. Лазерний вимірювач № ТС000790 міститься в переліку зразків об`єкта дослідження, на які розповсюджується дія експертного висновку, а тому лазерний вимірювач ТruСam LТІ 20/20 ТС 000790 є належним та допустимим приладом.

71. Твердження позивача про те, що поліцейський повідомив про те, що він не знає коли та як проходив перевірку прилад TruCam LTI 20-20 не є підставою для не прийняття доказу, оскільки в матеріалах справи містяться відповідні висновки експертів, які дозволяють використовувати зазначений лазерний прилад для вимірювана швидкості руху транспортних засобів.

72. Інструкцію з використання приладу TruCam вбачається, що прилад для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCam створено для використання як з триноги, так і з рук, а відтак, не можна стверджувати, що використання такого приладу з рук є порушенням.

73. Відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі №219/14834/19 зазначено, що користування приладом TruCam в ручному режимі не є порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Також, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №404/4550/19 суд апеляційної інстанції зауважує, що за технічними характеристиками вимірювач TruCam можна використовувати у ручному режимі. Тому, TruCam LTI 20/20 ТС000790 є засобом вимірювальної техніки, експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, а тому зафіксовані останнім відомості є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП та ст.ст. 73, 74, 75, 76 КАС України.

74. Окрім іншого, посилання позивача на ту обставину, що відповідачем обмежено її право знайомитися з матеріалами справи, шляхом ненадання їй копій додатків до відзиву, а тому вона не має можливості надати належні заперечення також не знайшли свого обґрунтування, оскільки позивач знайомилася з матеріалами судової справи, та у її розпорядженні знаходилися усі додатки до відзиву, зокрема відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Також, суд звертає увагу, що позивач у день складання постанови про адміністративне правопорушення відмовилася від її отримання, та ознайомлення з відеозаписом, скориставшись своїм правом на власний розсуд не надала інспектору письмові пояснення по суті вчиненого нею адміністративного правопорушення.

75. Також, суд критично ставиться до посилань позивача на те, що вона не керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_1 , 22 травня 2021 року у с. Великий Дальник, та можливо керувала інша особа, яка була присутня в автомобілі, оскільки з відеозапису наданим поліцейським, чітко вбачається, що автомобіль був зупинений працівником поліції і за кермом вказаного автомобілю перебувала саме ОСОБА_1 , у той час, сама позивач жодним чином не вказала на те, що за кермом перебувала інша особа, окрім неї. З відео, наданим позивачем також вбачається, що позивач перебувала за кермом та інша особа, яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні не зазначила працівнику поліції про те, що можливо він керував транспортним засобом.

76. Окрім іншого, позивачем жодним доказом не підтверджена обставина керування транспортним засобом іншою особою.

77. Відповідно до Розділу І ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні», цей стандарт поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях (далі - дорогах) згідно з Правилами дорожнього руху, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують.

78. Згідно п. 10.1.1 ДСТУ 4100:2014 дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

79. Окрім того, відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

80. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

81. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м. за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини

82. Як вбачається з досліджених доказів, дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1 «Зона дії», дорожні знаки 5.45 «Початок начеленого пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту» встановлені у відповідності до ДСТУ 4100:2014 та вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вони знаходяться на видному місці та відсутні будь-які перешкоди, які б заважали побачити інформацію, зображену та цих дорожніх знаках.

83. Суд не приймає до уваги доводи позивача про відсутність знаків на автодорозі М-15 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» та 7.2.1. - "Зона дії", оскільки відповідачем подано до суду фотозйомки вказаних знаків, які розміщені на автодорозі М-15. Як зазначалося раніше, пунктом 12.4. ПДР України встановлено, що у населених пунктах транспортні засоби можуть рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., про що позивач також зазначала, а тому суд вважає, що водії повинні беззаперечно дотримуватися правил дорожнього руху.

84. Суд критично ставиться до посилання позивача, що інспектором полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Ясак М.С. був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення оскільки відповідач при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Судом, під час перегляду наданого відповідачем відеозапису, не встановлено порушень з боку інспектора вимог ст. 278, 279 КпАП України. Окрім цього, в ході розгляду справи не було встановлено порушення інспектором патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення.

85. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

86. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

87. Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

88. Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

89. Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

90. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

91. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

92. Враховуючи вищевикладене відповідачем доведено, що постанова інспектора полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ясак Михайла Сергійовича серії ДПО 18 №, складена 22 травня 2021 року 968998 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною, обґрунтованою та належною.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 162, 242-246, 283, 286, 293 КАС України, Закону України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ясак Михайла Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі.

2. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

3. Повний текст рішення складено 09 липня 2021 року.

Суддя О.П. Галич