Справа № 340/1022/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1022/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 р. (суддя Жук Р.В) в адміністративній справі №340/1022/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №63977855; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну винести Постанову про стягнення боргу з ОСОБА_1 в сумі 20 відсотків від заробітку (доходу).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що спірна постанова про арешт коштів прийнята з порушенням приписів Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем відповідачем накладено арешт рахунок, на який позивач отримує виплату по безробіттю та аліменти.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 р. позов задоволено частково. Суд скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника від 22.12.2020 року у виконавчому провадженні №63977855 в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 в АТ "Комерційний банк "Приватбанк", що надходять на картковий рахунок, як виплати по безробіттю та аліменти. В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем.

Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги докази, надані відповідачем до суду першої інстанції. Приватний виконавець самостійно не визначає, які саме рахунки, відкриті на ім`я позивача, є рахунками зі спеціальним режимом використання. Повідомлення про режим рахунку боржника законодавство покладає на фінансову установу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяни Леонідівни 22.12.2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63977855 (а.с.6,7). Постановою від 22.12.2020 року по ВП №63977855 накладено арешт на грошові кошти боржника на відкритих рахунках у банках (а.с.8).

Частково задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірну постанову про арешт коштів боржника, суд першої інстанції дійшов висновку про її протиправність, оскільки на час накладення арешту на рахунки у банківських установах приватним виконавцем не з`ясовано джерело походження коштів та не визначено черговість стягнення на кошти та інше майно.

Колегія суддів звертає увагу, що перевірка рішення суду першої інстанції в частині, якою позивачу відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, не здійснюється з огляду на неоскарження його позивачем в апеляційному порядку. За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, в апеляційному порядку здійснюється перевірка рішення суду першої інстанції в частині, якою задоволено позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів.

Згідно частини 3 статті 52 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як свідчить зміст спірної постанови, приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, крім тих коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належить боржнику. В апеляційній скарзі приватний виконавець не заперечує проти встановленого законом обмеження права виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення на яке заборонено, однак наполягає на тому, що саме банківська установа визначає, які рахунки мають спеціальний режим, і не застосовує обмеження у їх використанні.

Колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19. Верховний Суд зазначив, що на рахунки із спеціальним режимом виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Зважаючи на те, що Кодекс адміністративного судочинства України не наділяє суд апеляційної інстанції правом відступу від правових висновків Верховного Суду, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення в оскарженій частині згідно статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідів - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 р. в адміністративній справі №340/1022/2- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 липня 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий