Справа № 120/6740/21-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

12 липня 2021 р. Справа № 120/6740/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області

про: визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві 5-денний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, визначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями прав, свобод, інтересів позивача.

07.07.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано позовну заяву у новій редакції.

Надаючи оцінку наведеному позивачем обґрунтуванню порушення оскаржуваними рішеннями прав, свобод, інтересів позивача, виходжу з такого.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Водночас варто наголосити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем-суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Конституційний Суд України в рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Також, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України в п. 4.1 рішення від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Особою, що здійснює публічно-владні управлінські функції, в розумінні адміністративного права, є суб`єкт владних повноважень або особа, яка проходить публічну службу.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Статтею 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування").

В свою чергу, статтею 14 "Класифікація посад в органах місцевого самоврядування" Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посади секретарів сільських рад віднесено до п`ятої категорії посад.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, діяльність на посаді секретаря Уланівської сільської ради є публічною службою.

Предметом спору у даній справі є рішення 8 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 08.06.2021 № 01-08/21 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Уланівської сільської ради ОСОБА_2 " та № 02-08/21 "Про обрання секретаря Уланівської сільської ради". А відтак, даний спір стосується питання звільнення з публічної служби ОСОБА_2 та прийняття на публічну службу ОСОБА_3 .

Позивач, обґрунтовуючи порушення оскаржуваними рішеннями його прав, свобод, інтересів, зазначає, що питання щодо секретаря Уланівської сільської ради безпосередньо випливає на його (позивача) статус депутата Уланівської сільської ради, оскільки повнота реалізації статусу депутата місцевої ради залежить від секретаря ради. Крім того, позивач вказує що як депутат був позбавлений права на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень, оскільки засідання (сесія) Уланівської ради від 08.06.2021 відбулося не у відповідності до закону та регламенту.

Аналізуючи вказані доводи, варто зазначити, що правовий статус депутата місцевої ради, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", та "Про статус депутатів місцевих рад", відповідно до положень яких депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Водночас депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №803/413/18.

При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Водночас повідомлені позивачем у позовній заяві обставини не вказують на порушення саме його конкретного індивідуального права при прийнятті відповідачем спірних рішень у спорі з питання публічної служби щодо звільнення з публічної служби ОСОБА_2 та прийняття на публічну службу ОСОБА_3 , не надано відповідних доказів того, яким чином оскаржувані рішення породжують, змінюють або припиняють його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Отже, позивачем не обґрунтовано порушення оскаржуваними рішеннями його прав, свобод, інтересів, а відтак, недоліки позовної заяви не можуть вважатися усунутими.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

За правилами, передбаченими частинами 5 та 6 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконані, вважаю, що наявні підстави для повернення без розгляду позовної заяви позивачеві.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович