Справа № 120/3887/21-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3887/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

12 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо невиплати щомісячної основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в повному розмірі за період з 01.01.2014 по 02.08.2014;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, призначеної у відповідності до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014" з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав, разом із доказами в їх обґрунтування.

При цьому, позивачу надано 10-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем подано до суду апеляційну скаргу, у якій зазначаючи про порушення судом першої інстанції процесуальних та матеріальних норм права, що призвело до прийняття необґрунтованої ухвали, апелянт просить скасувати таку ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції повинен був застосувати висновки Великої Палати у зразковій справі № 510/1286/16-а щодо застосування строків звернення до суду у справах щодо оскарження дій пенсійного фонду. Окрім того, вказано, що зверненню до суду з позовом передували обставини звернення ОСОБА_1 до відповідача із відповідною заявою, поданою в березні 2021 року.

На підставі приписів ст. 312 КАС України, апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (ухвали) в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що копію ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 отримано 11.05.2021 особисто ОСОБА_1 , про що свідчить запис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за №091.

Станом на 27.05.2021 позивачем вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконано, недоліки позовної заяви не усунуті, будь-яких клопотань процесуального характеру не подано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2021р. позивачем було подано до Вінницького окружного адміністративного суду дану позовну заяву.

У зв`язку з тим, що судом першої інстанції було виявлено невідповідність поданої позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2021р. вказану позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Як вже зазначалось вище, копію ухвали отримано 11.05.2021 особисто ОСОБА_1 , про що свідчить запис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за №091.

Однак, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , у встановлений судом першої інстанції строк не усунув виявлених недоліків позовної заяви.

Матеріали справи не містять відомостей про надходження від позивача у справі жодних документів на виконання ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2021р.

Судова колегія зауважує, що згідно з ч. 9 ст. 120 КАС України, строк вважається не пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв`язку.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За вимогами ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладені вище встановлені апеляційним судом обставини, на підставі наведених вище норм чинного процесуального законодавства, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були наявні усі передбачені чинним законодавством підстави для повернення позовної заяви згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2021р. про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, колегія суддів наголошує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Також, як свідчать матеріали справи, позивачем не було надано до суду першої інстанції жодного клопотання/заяви про продовження строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви, тощо.

Доводи апеляційної скарги загалом зводяться до того, що позивач не пропустив строки звернення до суду з даним позовом. Надаючи оцінку зазначеним твердженням апелянта суд зазначає наступне.

Слід зауважити, що правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у період з 01.01.2014 по 02.08.2014, водночас із відмітки поштового відділення на конверті в якому надіслано позовну заяву до суду встановлено, що позов здано на пошту з метою направлення до Вінницького окружного адміністративного суду 22.04.2021, тобто з істотним пропуском строку передбаченого статтею 122 КАС України.

Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на постанову Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17 про не обмеження будь-яким строком позовних вимог пов`язаних з виплатами сум пенсії за минулий час, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 51 Закону № 2262-XII (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу. Таким чином, строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Крім того, суд не враховує лист відповідача від 28.03.2021 № 2606-1910/І-02/8-0200/21, як підставу для поновлення строку звернення позивача до суду, з огляду на таке.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, отримання позивачем листа відповідача від 28.03.2021 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 7 років від тоді, коли на його думку мав місце факт порушення прав.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відтак, обставини, на які зіслався позивач зазначаючи про дотримання ним строку звернення до суду оцінюються критично.

Колегія суддів вкотре наголошує, що в даному випадку спірним є саме не усуненням позивачем недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення такої без руху, що в свою чергу призвело до повернення позивачеві такої позовної заяви.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву позивачу, тобто судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.