Справа № 580/3732/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року справа № 580/3732/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

08.06.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Максима Залізняка, будинок 10; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності в частині відмови нарахувати та виплатити, як особі з інвалідністю внаслідок війни 1-ї групи, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 1-ї групи, недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Додатково просив встановити судовий контроль за виконанням відповідачем судового рішення, зобов`язавши його подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

В обґрунтування зазначив, що отримав грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі, який не відповідає нормам закону та суперечить висновкам постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20 щодо врегулювання подібних правовідносин.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

25.06.2021 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 затверджено розмір та порядок виплати визначеної допомоги на 2021 рік. Департамент соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації наказом від 14.04.2021 №34 доручив відповідачу виготовити відомості на виплату допомоги згідно зі списками, які надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, а також здійснити виплату вказаної допомоги за списками, здійснивши розподіл коштів та перерахувавши відповідну суму на спеціально відкритий рахунок відповідача в Казначействі. Додатково зазначив, що направляє на виплату кожному отримувачу таку суму допомоги коштів, що зазначена в отримуваному ним списку і профінансована Департаментом.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06.10.2017 №179/1/10726 підтверджується, що позивач в період з 05.12.1986 до 24.02.1987 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з посвідченням від 23.04.2019 серії НОМЕР_2 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Категорії 1.

Посвідченням від 27.12.2019 серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивач є особою з інвалідністю 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

24.05.2021 позивач звернувся заявою до відповідача, в якій просив негайно нарахувати та виплатити йому щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни 1-ї групи, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. Просив урахувати рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, яким визнано неконституційним окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Листом від 02.06.2021 №2743/02-04 відповідач повідомив, що у 2021 році видатки на виплату грошової допомоги передбачені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а порядок виплати та розміри визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». У 2021 році позивачу нарахована разова грошова допомога за 2021 рік у розмірі 4421,00грн. Перерахунок призначеної суми допомоги здійснено 27.04.2021 через АТ КБ «Приватбанк» для подальшого зарахування коштів на особовий рахунок одержувача. Додатково зазначив, що бюджетних призначень на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту населення законодавством не встановлено. Тому видатки на вказану мету не передбачаються у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та відповідних паспортах бюджетних програм.

Не погоджуючись із розміром вказаної допомоги, позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення, затвердженого розпорядженням голови Черкаської обласної ради від 26.10.2018 № 333-р (http://www.oblradack.gov.ua/rozporjadgennya2018_3), відповідач є комунальною установою, яка забезпечує реалізацію державної політики у сфері соціального захисту населення, зокрема надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави.

Підпунктом 1 п.15 вказаного Положення головним завданням відповідача є забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави. Крім того, згідно з підпунктами 2-3 п.16 здійснює вхідний облік та контроль документів з питань призначення та виплати соціальної допомоги, інших грошових виплат, готує та передає структурним підрозділам з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та міських рад області документи з питань виплати соціальної допомоги, інших грошових виплат. Також відповідно до положень п.17 разом з Департаментом та під його керівництвом серед іншого:

уживає заходів до попередження сум переплат і недоплат соціальної допомоги, інших грошових виплат;

проводить автоматизовані перерахунки розмірів грошової допомоги (в тому числі у зв`язку з індексацією), забезпечує своєчасну підготовку бухгалтерської та статистичної звітності з використанням уніфікованих програмних засобів;

забезпечує нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань";

перевіряє правильність і своєчасність призначення та виплати структурними підрозділами з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та міських рад області соціальної допомоги, компенсаційних та інших виплат.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, чинній з 01.01.2021 (далі ЗУ №3551-XII).

Відповідно до ст.2 вказаного Закону законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України.

Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Місцеві ради, підприємства, установи та організації мають право за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Згідно зі ст.4 ЗУ №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них визначені в ст.12 ЗУ №3551-XII.

Зокрема, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Аналогічна норма передбачена в ст.13 ЗУ №3551-XII щодо пільг особам з інвалідністю внаслідок війни.

Крім того, згідно з вимогами ст.14 ЗУ №3551-XII щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Другої світової війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до положень ст.17-1 ЗУ №3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Особам, які тримаються в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, на спеціальні рахунки установ виконання покарань і слідчих ізоляторів.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Громадянам, які належать до кількох категорій осіб згідно з цим Законом, виплачується одна допомога - у більшому розмірі.

Разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Сума разової грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не одержаною у зв`язку з її смертю, не включається до складу спадщини і виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею.

Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань затверджений постановою КМУ від 8 квітня 2021 року №325 (далі Порядок).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:

1) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення);

2) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення), центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Бюджетні кошти спрямовуються на виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі - грошова допомога).

Бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку. Право на отримання грошової допомоги мають громадяни таких категорій (далі - отримувачі грошової допомоги):

особи з інвалідністю внаслідок війни та колишні малолітні (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язні концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнані особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин;

учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та колишні неповнолітні (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язні концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також діти, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків;

особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною;

члени сімей загиблих і дружини (чоловіки) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружини (чоловіки) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге;

учасники війни та колишні в`язні концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особи, яких було насильно вивезено на примусові роботи, діти партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога.

Отримувачам грошової допомоги із числа військовослужбовців, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, служби судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата грошової допомоги згідно з п.6 Порядку проводиться шляхом перерахування коштів місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.

Розміри виплати у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, визначені додатком до Порядку.

Зокрема, разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах:

особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

I групи - 4421 гривня;

II групи - 3906 гривень;

III групи - 3391 гривня;

учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня;

особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня;

членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 966 гривень;

учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень.

Щодо чинності вказаної постанови Уряду суд урахував вимоги ч.3 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з якою у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Основним Законом України визначено, що державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік і Бюджетний кодекс.

Конституційний Суд України в рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007 зазначав про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Водночас пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України (далі БК України) установлено, що норми і положення статей у т.ч. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України ухвалив рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним):

окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Щодо подібних правовідносинах Верховний Суд ухвалив рішення від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20, що набрало законної сили, в якому серед іншого зауважив:

«…Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

…У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.

З 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998».

Щодо результату вирішеного спору Суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом відновлення порушеного права є визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та зобов`язання Центру нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня у визначеному вказаної редакцією закону розмірі з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Згідно з ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, частина 5 ст.242 КАС України встановлює обов`язок судді при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд дійшов висновку, що в заявлених спірних правовідносинах відповідач порушив вимоги ЗУ №3551-XII, які повинен був застосувати в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998. Зокрема, відповідно до положень ст.12 вказаного Закону відповідної редакції щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст.13 Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Також відповідно до ст.14 цього ж Закону у вказаній редакції щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Виплата позивачу допомоги до 05 травня у 2021 році в розмірі 3906,00грн. не відповідає вказаній нормі закону, оскільки ст.7 Закону України від 15 грудня 2020 року №1082-IX Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, 1769 гривень. Отже, розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році становить: 1769 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність) х 10 (мінімальних пенсій за віком) = 17690,00грн.

Врахувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що порушення права позивача виникло саме внаслідок бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати в 2021 році такої допомоги в розмірі, що мав відповідати закону у вказаній вище редакції. Відмови у перерахунку спірної допомоги позивачу у формі акту розпорядчої дії відповідач не приймав, з огляду на що відсутні підстави для визнання її протиправною. Тому для ефективного відновлення порушеного права позивача наявні підстави визнати протиправною вказану бездіяльність та зобов`язати відповідача нарахувати недоплачену допомогу до 05 травня за 2021 рік у вказаному вище Законом розмірі та виплатити з урахуванням раніше виплачених коштів.

Доводи позовної заяви є обґрунтованими у вказаних вище частинах, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача встановити судовий контроль за виконанням відповідачем судового рішення, зобов`язавши у встановлений судом строк подати звіт про його виконання, суд врахував.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язати надати сторону звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не обов`язок. Вимога щодо подачі звіту про виконання судового рішення слугує стимулюючим засобом для його виконання.

Матеріали судової справи не містять жодного доказу того, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення. Тому відсутні обґрунтовані підстави для зобов`язання відповідача подати суду такий звіт.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат, відсутні підстави для його розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 122-123, 132-139, 191, 295, 370, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни 1-ї групи, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати ЦЕНТР ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Максима Залізняка, будинок 10; ) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни 1-ї групи, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та виплатити її з урахуванням виплаченої суми такої допомоги.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 13.07.2021.