Справа № 214/3380/21
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3380/21
2-а/214/93/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН №4101420 від 21.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження у справі, а також стягнути на його користь суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначає, що згідно вказаної постанови він 21 квітня 2021 року, о 17 год. 31 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ», н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Чумацький шлях в м. Кривому Розі, ЕЛ ОП 161 зі швидкістю 73 км/год., чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., швидкість вимірювалась приладом «TRUCAM LTI20/20» ТС001050, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, оскільки постанова не містить відомостей стосовного дорожнього знаку, яким обмежена швидкість на вказаній ділянці дороги. Так, зупинка транспортного засобу під керуванням позивача відбулась у промисловому районі поза межами смт. Широке, позначеного знаком 5.46 «Кінець населеного пункту», жодного знаку 5.45 «Початок населеного пункту», який би позначав початок м. Кривий Ріг по шляху прямування позивача не встановлено. Також, постанова не містить інформації щодо розміщення ділянки дороги, на якій було зупинено автомобіль під керуванням позивача, в зоні дії дорожнього знаку 5.70 «Фото, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху». Крім того, інспектор патрульної поліції вимірювач швидкості руху «TRUCAM LTI20/20» ТС001050 тримала в руках, жодного стаціонарно встановленого вимірювача швидкості руху на автодорозі не було, що суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, ручне розміщення засобу вимірювання швидкості спричинило вібрацію приладу, який дав більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку. Відтак, така вібрація приладу та вірогідна похибка ставлять під сумнів зафіксовану інспектором швидкість.

29 червня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, оскільки спірна постанова є правомірною. Зазначено, що під час несення служби 21 квітня 2021 року по вул. Чумацький шлях біля електроопори 161 в м. Кривому Розі, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС001050) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення водієм автомобіля марки «ВАЗ», н/з НОМЕР_1 , швидкості руху на 23 км/год., після чого вказаний транспортний засіб було зупинено. Підійшовши до автомобіля, інспектор представилась та повідомила причину зупинки, запропонувала пред`явити документи, а саме: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після чого, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду справи, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором було винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, представник відповідача зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Також відповідач зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 року №437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки до якого було включено засіб вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. 29 серпня 2012 року фірмі LaserTechnology.Inc., яка є виробником TruCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20844, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та чинного до 14 грудня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС001050 є приданим до застосування. Можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року №04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Також представник відповідач зазначив, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена у відповідності ст. 283 КУпАП, вул. Чумацький шлях знаходиться в межах м. Кривого Рогу, на підтвердження чого надав витяг з Google-maps та фото на підтвердження встановлення дорожнього знаку 5.70 «Фото-відеофіксація порушень» на ділянці дороги, на якій було зупинено автомобіль під керуванням позивача. Отже, відповідач вважає, що постанову винесено відповідно до вимог законодавства, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4101420 від 21.04.2021 року, позивач 21 квітня 2021 року, о 17 год. 31 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ», н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Чумацький шлях в м. Кривому Розі, ЕЛ ОП 161 зі швидкістю 73 км/год., чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., швидкість вимірювалась приладом «TruCam LTI20/20» ТС001050, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.7).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.ст.251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР України, а саме за перевищення швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові інспектор зазначає єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam LTI 20/20.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт», що дало б змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення, а саме перевищення швидкості саме у населеному пункті.

Так, в матеріалах справи наявний диск з файлом відеозапису з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксована процедура винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відеозапис із лазерного вимірювача швидкості TruСam LTI 20/20. Проте суд не бере до уваги вищевказаний доказ, оскільки у самій постанові відсутні посилання на будь-які докази, які додаються до постанови (п. 7 спірної постанови порожній).

Щодо правомірності використання приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 001050, суд зазначає наступне.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 року №437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/120844, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та чинного до 14 грудня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС001050, є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року №04/02/03-3008.

При цьому дія вказаного експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи із заводськими номерами наведеними у додатку. Між тим, у додатку до експертного висновку №04/02/03/3008 від 27.09.2018 року відсутній номер виробу ТС001050, який використовувався інспектором патрульної поліції для вимірювання швидкості, у тому числі швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що факт перевищення позивачем швидкості руху у населеному пункті не підтверджений належними доказами, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України та вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції понесені ним та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн. (а.с.6).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4101420 від 21.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов