Справа № 440/3729/21
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3729/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі по тексту, також - позивач, ТОВ "Єристівський ГЗК") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (надалі по тексту, також - відповідач, Дніпровська митниця) про:

- визнання протиправним і скасування рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 02.12.2020 NUA 110380/2020/222216/1;

- визнання протиправним і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації від 02.12.2020 № UA 110380/2020/00134.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.12.2020року при здійсненні чергової поставки нових гумових шин для вантажних автомобілів за договором поставки шин № FYM-TSTH-19-23 від 01.12.2018, укладеним позивачем із компанією Транзитайр Б.В. , до митного органу подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UA110380/2020/002047 із документами, що підтверджують заявлену митну вартість шин і обраний метод (основний, за ціною договору) визначення митної вартості, містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості шин та не містять розбіжностей, що мають вплив на правильність визначення митної вартості даної партії шин, не мають ознак підробки. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості даної партії шин відповідачем надіслано позивачу повідомлення із посиланням на те, що до митного оформлення надано страховий поліс №422 від 17.12.2019 з кінцевим терміном дії 31.12.2020, страхові ризики по якому є меншими, ніж вартість вантажу, внаслідок чого неможливо ідентифікувати дані страхові документи з даною поставкою та перевірити дійсні витрати на страхування вантажу, а також на те, що відповідно до договору № 600/50110 надавалися транспортно-експедиційні послуги, але відсутні документи про підтвердження експедиційних послуг до кордону України. Позивач зазначав, що страховка СІР Рига в розмірі 5 EUR за одиницю входить до складу вартості поставки однієї шини, тому документи, що підтверджують витрати на придбання шин по Договору, які надані відповідачу, є документами, що підтверджують сплату страхових витрат, при цьому дані страхового полісу №422 від 17.12.2019, який є генеральним полісом, повністю відповідають умовам договору№ FYM-TSTH-19-23 від 01.12.2018. Відносно документів на підтвердження експедиційних послуг до кордону України, позивач зазначив, що разом з митною декларацією № UA110380/2020/002047 подано копію договору №600/50110 від 12.12.2018 із заявкою-додатком №19 від 17.02.2020, довідку на транспортні витрати № 13112020 від 13.11.2020, рахунок на транспортно-експедиційні послуги BANM0000158 від 13.11.2020, платіжне доручення від 13.11.2020 №1681 на оплату послуг з перевезення вантажу на суму 141047,84 грн. та лист експедитора №13112020/3 від 13.11.2020, що є достатніми доказами понесених витрат. Однак, незважаючи на подання позивачем додаткових документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 02.12.2020 №UA110380/2020/000016/1, яким митну вартість скориговано за другорядним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, та видано картку відмови у прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 02.12.2020 № UA110380/2020/00133. Позивач звертав увагу на те, що відповідач, обмежившись загальним висновком про те, що надані декларантом документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не зазначив у рішенні про коригування митної вартості товарів, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, в чому саме полягає невідповідність даних, які саме розбіжності наявні в поданих декларантом документах, а також які відомості можуть підтвердити запитувані документи, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.05.2021.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні та зазначив, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. При проведені перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, було виявлено наступне: до оформлення надано страховий поліс №422 від 17.12.2019 з кінцевим терміном дії до 31.12.2020 року, який не містить ознак ідентифікації з поставкою оцінюваного товару, встановлено неможливість перевірки дійсних витрат на страхування вантажу, а також відсутність документів про підтвердження експедиційних послуг до кордону України, при цьому надані на вимогу митного органу додаткові документи не містили інформацію для спростування розбіжностей. Враховуючи відсутність документального підтвердження відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, у зв`язку з чим метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не міг бути застосований, Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 02 грудня 2020 року №UA110380/2020/000016/1, яким митну вартість скориговано відповідно до положень статті 59 Митного кодексу України за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, із використанням інформації щодо ціни ідентичного товару (а.с.136-144).

17.05.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій представник ТОВ "Єристівський ГЗК" виклав свою позицію на спростування доводів відповідача (а.с.163-164).

Відповідач своїм правом надання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2021.

У судове засідання 06.07.2021 з`явився представник відповідача - Дудник В.І., просив відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ "Єристівський ГЗК".

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.198).

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд 16.02.2021 перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що "Єристівський ГЗК" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, .

01.12.2018 ТОВ Єристівський ГЗК (Покупець) укладено із компанією Транзитайр Б.В. (Продавець) довгостроковий договір поставки шин № FYM-TSTH-19-23 (далі Договір), предметом якого є придбання Покупцем у Продавця великогабаритних шин в обсязі згідно з додатком 1. За умовами Договору Покупець зобов`язаний придбати, а Продавець повинен здійснити поставку протягом кожного року, з дати вступу у силу до 31 грудня 2023 року, визначену у Додатку 1 кількість шин з розміром ободу (Товар) відповідно до Меморандуму про взаєморозуміння МОВ, підписаного між Продавцем і Покупцем 1 грудня 2018 року. За змістом статті 4 Договору початкові ціни для кожного із Товарів наведені у Додатку 2 згідно МОВ. Ціни підлягають перегляду згідно МОВ шляхом підписання додаткової угоди до Договору кожні січень і липень в період дії Договору, крім січня першого року довгострокового договору поставки шин. Згідно з п. а статті 5 Договору Продавець доставить усі шини на базисі CIP-Рига (Інкотермс 2010) за цінами, визначеними увідповідності до статті 4 до пункту доставки, який щорічно підлягає підтвердженню Покупцем. Пунктами а, b статті 6 Договору передбачено, що на весь товар, що відвантажується Покупцю, будуть виставлятися рахунки на оплату у євро. Оплата здійснюється банківським переказом наступним чином: 100 % вартості партії Товару сплачується не пізніше 10 числа місяця, наступного за моментом спливу 30 днів з дня виставлення рахунку. Рахунок виставляється не раніше дати відвантаження. Додатковою угодою до Договору № 2 від 01.12.2018 сторонами погоджено ціни, дійсні з 1 серпня 2019 року до 31 січня 2020 року, зокрема, на а/шини Michelin 40.00 R 57 XDR3 B4 E4R TL**22514 євро, вартість фрахту CIP Рига - 200 євро, страховка ОСОБА_1 - 5 євро. 01 грудня 2020 року ТОВ Єристівський ГЗК подано електронну митну декларацію ІМ40 ДЕ №UA110380/2020/002047 з метою митного оформлення поставки товару: шини гумові нові, длявикористання на будівельних або промислових вантажно-розвантажувальних транспортних засобах імашинах, що мають посадочний діаметр обода більш як 61 см: а/шини Michelin 40.00 R 57 XDR3 B4E4R TL** 6 шт. (пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, крупногабаритні, позашляхові,малюнок протектору не типу ялинка) на загальну суму 134988 євро (а.с.64-70).

До митної декларації додано документи, перелік яких наведений позивачем у позові, та склад яких відповідачем не заперечується.

02.12.2020 митним органом надіслано повідомлення №1 декларанту, в якому зазначено, що до митного оформлення надано страховий поліс №422 від 17.12.2019 з кінцевим терміном 31.12.2020, який не містить ознак ідентифікації з поставкою оцінюваного товару. Виходячи з цього, неможливо ідентифікувати страхові документи з даною поставкою та перевірити дійсні витрати на страхування даного вантажу. Відповідно до договору № 600/50110 надавалися транспортно-експедиційні послуги, але відсутні документи про підтвердження експедиційних послуг до кордону України. Виходячи з цього, не відомо, яким чином сформована ціна даного товару та чи всі складові вартості товару входять до ціни товару. Наданим до митного оформлення страховим полісом від 17.12.2019р. №422 не підтверджено вартість страхування товару у розмірі 5,00 євро/шт. на маршруті Чарльстон-Рига. Враховуючи викладене в повідомленні, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: договір (угоду, контракт) і з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості провартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

02.12.2020 Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110380/2020/000016/1, згідно з яким розрахована декларантом митна вартість товару у МД UA110380/2020/002047 скоригована і визначена в сумі 139789,32 євро. У графі 33 рішення Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що у зв`язку з технічними причинами відомості графи 33 будуть направлені додатковим повідомленням. У повідомленні декларанту від 02.12.2020 року, яким направлено текст графи 33 рішення про коригування митної вартості товару, зазначено, зокрема, що до оформлення надано страховий поліс № 422 від 17.12.2019р. з кінцевим терміном 31.12.2020, який не містить ознак ідентифікації з поставкою оцінюваного товару. Виходячи з цього, неможливо ідентифікувати страхові документи зданою поставкою та перевірити дійсні витрати на страхування даного вантажу. Відповідно до договору № 600/50110 надавалися транспортно-експедиційні послуги, але відсутні документи про підтвердження експедиційних послуг до кордону України. Наданим до митного оформлення страховим полісом від 17.12.2019р. №422 не підтверджено вартість страхування товару у розмірі 5,00 євро/шт. на маршруті Чарльстон-Рига. Даний документ містить інформацію про наявність договірних відносин між продавцем та страховою компанією на період з 01.01.2020 по 31.12.2020. Відповідно до умов п. 5а зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2018 №FYM-ТSТН-19-23, річний страховий поліс на загальну суму товару виписується на суму 110% від вартості відвантаженого товару. Наданий декларантом страховий поліс від 17.12.2019 №422 не містить ознак ідентифікації з поставкою оцінюваного товару. Враховуючи вищезазначене, інформація щодо рівня цін на комерційних умовах поставки СІР Рига наведена у додатку від 20.07.2020 №2 непідтверджена документально. Відповідно до наданого до митного оформлення листа від 10.01.2020, компанія TRANSITYRE B.V. (Нідерланди) є офіційним міжнародним репортером поставок групи "МІСНЕLIN". Даним листом зазначено, що компанія "Мишлен Русская компания по прзоизводствушин" має право представляти інтереси компанії "МІСНЕLIN" в рамках комунікацій, що стосуються поставок великогабаритних шин покупцям на території Росії та країн СНД. Наданий компанією "Мишлен Русская компания по производству шин" лист про ціноутворення від 10.06.2020 містить інформацію, що на рівень вартості товару вплинуло падіння вартості сировинних складових товару. Разом з тим, в даному витягу біржових котирувань зазначено період з 2016 року по травень 2020року. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 01.12.2020 за № UA110380/2020/002047, відсутність документального підтвердження відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до п. 2 ст. 58 МКУ, п. 6 ст. 54МКУ. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів з дотриманням положень ст. 59МКУ. Визначена митна вартість ґрунтується на співставлених обсягах та комерційних рівнях ідентичного товару, оформленого за непрямим контрактом по раніше визнаній митній вартості відповідно до рівня вартості ЕМД від 27.06.2020 № UA110380/2020/001065 - 23298,22 євро за/шт. (а.с.45-49)

Також Дніпровською митницею Держмитслужби складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110380/2020/00134 від 02.12.2020, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № ІМ40 ДЕ №UA110380/2020/002047 з причин порушення вимог статей 52, 58, 64 МКУ в частині заявлення митної вартості товару. Роз`яснено, що митне оформлення можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № UA110380/2020/000016/1 від 02.12.2020 (а.с.50-51).

02.12.2020 ТОВ Єристівський ГЗК подано декларацію ІМ40ДЕ UA110380/2020/002055 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товару № UA110380/2020/000016/1 від 02.12.2020 (а.с.52).

Листом Дніпровської митниці за результатами розгляду листів ТОВ Єристівський ГЗК щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів шини гумові та перегляду рішень про коригування митної вартості, в тому числі, №UA110380/2020/000016/1 від 02.12.2020, рішення про коригування митної вартості товарів залишено чинними (а.с.52-62).

Позивач, не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA110380/2020/000016/1 від 02.12.2020 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110380/2020/00134 від 02.12.2020, звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI /далі МК України/.

За змістом статті 318 МКУ митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частинами 1, 2 статті 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 54 МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МКУ визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня2020 року у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 7 травня 2020 у справі №826/10527/17, від 02 липня 2020 року у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2)застосування інших заходів державного регулювання зовнішньо-економічної діяльності України; 3)ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частинами першою та другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частин першої та другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

2. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами першою та другою статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу цієї норми вбачається, що Митним кодексом України встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. В силу частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Відповідно до частин другої - третьої, шостої - сьомої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Згідно з частинами першою та другою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з частиною другою статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в статті 58 Митного кодексу України.

Так, згідно з частинами першою третьою цієї статті Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бутиви значена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу /частина третя статті 57 МК України/. Із вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і підставою його незастосування є, обставини, визначені частиною першою статті 58 Митного кодексу України, та якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини дев`ятої статті 58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з частинами першою та другою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 контракту №FYM-YSTH-19-23 від 01.12.2018 ціни на товар зазначені в додатку 2, який є частиною цього контракту. Відповідно до інвойсу №12522066 від 09.10.2020 сума контракту (товару) склала 134988 Євро.

Банківським платіжним документом TF0939D1B0201110 від 10.11.2020 підтверджується сплата коштів в загальній сумі 134988 Євро.

Так приймаючи рішення про коригування митної вартості товару відповідачем зазначено, зокрема, що:

- відповідно до умов контракту №FYM-TSTH-19-23 від 01.12.2018 "ТРАНЗИТАЙР Б.В." поставляє шини позивачу на умовах CIP Рига (Инкотермс 2000). За даним контрактом здійснювалось страхування вантажу, в зв`язку із чим до розмитнення подано страховий поліс №422 від 17.12.2019 з кінцевим терміном дії до 31.12.2020 року та страховою сумою більшою ніж передбачено умовами контракту;

- відсутні документи в підтвердження наданих транспортно-експедиційних послуг за договором №600/50110, до кордону України.

Надаючи оцінку доводам Дніпровської митниці Держмитслужби, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено судом, 01.12.2018 між ТОВ "Єристівський ГЗК" (Покупець) та " ТРАНЗИТАЙР Б.В. ",Ейкдонк 5, 4825 АЗ Бреда , Нідерланди (Продавець) укладено довгостроковий договір поставки шин №FYM-TSTH-19-23.

Передбачені статтею 5 Договору № FYM-TSTH-19-23 умови поставки CIP Рига свідчили прообов`язок Продавця здійснити страхування товару до моменту переходу права власності на ньогоПокупцеві у м. Ризі. Додатковою угодою до Договору № 2 від 01.12.2018 сторонами погоджено, щодо ціни, дійсної з 1 серпня 2019 року до 31 січня 2020 року, зокрема, на а/шини Michelin 40.00 R 57XDR3 B4 E4R TL** 22514 євро, вартість фрахту CIP Рига - 200 євро, страховка ОСОБА_1 - 5 євро.

Пунктом а) статті 5 Договору № FYM-TSTH-19-23 від 01.12.2018 сторони визначили, що протягом 5робочих днів після відвантаження кожної партії Товару Продавець направляє Покупцю за допомогою електронної пошти (копії) та кур`єрською службою комплект документів, зокрема, річний страховий поліс на загальну суму Товару, виписаний на суму 110 % від вартості відвантаженого товару.

Позивачем до митного оформлення товару за МД UA110380/2020/002047 надано, зокрема, страховий поліс 422 від 17 грудня 2019 року, дійсний з 01.01.2020 по 31.12.2020, в якому визначено вантажі, що покриваються страховкою усі товари, готова і напівготова продукція, сировина та обладнання, включаючи складне обладнання, пов`язані з діяльністю Мішелін або стосуються її діяльності, за умови, що Мішелін має страховий інтерес, умови страхування усі ризики, страхова вартість CIP + 10 % (а.с.39).

Таким чином, умови страхування, страхова вартість, вантажі, що покриваються страховкою, визначені у страховому полісі 422 від 17 грудня 2019 року, узгоджувалися із умовами Договору № FYM-TSTH-19-23 від 01.12.2018 та Додатковою угодою до Договору № 2, а також давали можливість віднести зазначений страховий поліс до документів щодо поставки товару за МДUA110380/2020/002047.

Суд враховує, що пунктом 2 страхового полісу 422 від 17.12.2019 встановлено, зокрема, обмеження із страхування перевезення вантажів будь-яким видом транспорту по кожному страховому випадку 12000 євро, що послугувало підставою для висновку митного органу про те, що страхові ризики по даному полісу є меншими чим вартість вантажу. Водночас суд зауважує, що вказане обмеження не скасовує інші умови полісу, а саме, страхову вартість, яка визначена на рівні CIP + 10 %, що відповідало умовам зовнішньоекономічного контракту.

Відтак суд вважає безпідставними доводи Дніпровської митниці щодо неможливості ідентифікувати страхові документи з даною поставкою.

Пунктом а пункту 3 та підпункту а пункту 5 Договору встановлено, що Покупець повинен придбати, а Продавець повинен здійснити поставку шин на базисі СІР - Рига (ІНКОТЕРМС 2010). Згідно Інкотермс (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (в редакції 2010 року) термін "СІР" ("Carriage and Insurance Paid to" в перекладі "Провезення та страхування оплачені до") означає, що продавець несе ті ж обов`язки, що і відповідно до терміну СРТ (тобто, продавець оплачує фрахт за перевезення товару до вказаного місця призначення, також в обов`язки продавця входить здійснення необхідного для вивозу митного очищення товару), але з тим доповненням, що продавець повинен забезпечити транспортне страхування від ризиків загибелі або пошкодження товару під час перевезення. Продавець укладає договір страхування й оплачує страхову премію. Покупець повинен прийняти до відома, що згідно з терміном СIP від продавця потрібно лише забезпечення страхування на мінімальних умовах. Згідно з даними умовами продавець зобов`язаний забезпечити митне очищення товару для експорту. Цей термін може використовуватися при перевезенні товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Таким чином, виходячи з умов договору та умов поставки CIP, контрагент позивача " ТРАНЗИТАЙР Б.В. " зобов`язався поставити товар до міста Рига, здійснивши страхування та оплативши його.

Суд акцентує увагу на тому, що вартість страхування товару на умовах CIP- Рига входила до ціни товару, що підлягала сплаті позивачем, про що свідчить додаткова угода № 2 до Договору, рахунок-фактури (інвойс) № 12522066 від 09 жовтня 2020 року. За таких обставин витрати на страхування у розумінні частини 10 статті 58 МКУ не належали до складових митної вартості, що додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Щодо посилань відповідача на відсутність документів на підтвердження наданих транспортно-експедиційних послуг за договором №600/50110.

Як свідчать матеріали справи, разом з митною декларацією митному органу було надано: копію договору з ТОВ "Ей Сі Ейч" №600/50110 від 12.12.2018 із заявкою-додатком №19 від 17.02.2020р., довідку ТОВ "Ей Сі Ейч" про транспортні витрати №13112020 від 13.11.2020, рахунок на транспортно-експедиційні послуги BANM0000158 від 13.11.2020, платіжне доручення від 13.11.2020р. №1681 на оплату послуг з перевезення вантажу на суму 141 047,84 грн. та лист експедитора №13112020/3 від 13.11.2020р. що, на думку суду в повній мірі підтверджують надані послуги та їх вартість.

За умовами п.1.1. договору № 600/50110 на транспортно-експедиційне обслуговування, укладеного позивачем (Клієнт) із ТОВ ЕС СІ ЕЙЧ (Експедитор) 12.12.2018, експедитор зобов`язується за дорученням і за рахунок Клієнта організувати виконання визначених цим Договором робіт (послуг), пов`язаних з перевезенням вантажів, у відповідності до умов даного Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти і оплатити результати робіт (послуг). Перелік виконуваних робіт (послуг) вказується у Заявці-Додатку до даного Договору, яка є його невід`ємною частиною /п. 1.2./. Згідно з п. 1 заявки-додатку № 19 до договору №600/50110 вартість послуг Експедитора визначено заставкою 3790,00 Євро з урахуванням ПДВ за 1 залізничний вагон, власності МПС (6 шин в одному напіввагоні) за умов поставки CIP Рига Латвія , Baltic Container Terminal з.ст. Золотнішино, Україна, вантаж - шини марки Michelin -40.00R57 90 шт.

Вказана ставка включає: доставку контейнерів для перевантаження з терміналу ВСТ; митний дозвіл для доставки контейнерів для перевантаження; механізоване перевантаження; необхідний технологічний простій п/с на терміналі перевантаження (не з вини Клієнта); кріплення вантажу унапів вагоні згідно ТУ (при використанні сепараційного матеріалу без додаткової вимоги фумігації); подача прибирання рухомого складу на і з терміналу перевантаження відповідно; оформлення СМГС;оплата залізничного тарифу на ділянці ст. Рига Краста Золотнішино; експедиційні послуги.

Цією ж заявкою додатком № 1 обумовлено, що у разі подання у процесі оформлення вантажу вимоги контролюючими органами п. Рига обов`язкового використання фумігованого кріплення з проведенням додаткових пов`язаних з цим заходів, вартість використання фумігованого кріплення складе 200 євро за один напіввагон до узгодженої ставки у цій Заявці, що підлягає сплаті згідно рахунку Експедитора. У разі відсутності напіввагонів власності МПС у порту Рига на дати відвантаження вантажу з порту (протягом не більше 3 календарних днів з дати вивантаження контейнера на термінал ВСТ порту Рига) і за додатковим погодженням замовника, виділення напіввагонів із штрафного фонду ЛДЗ зі спеціальною подачею напіввагонів у порт Рига складає 200 євро за напіввагон. Довідкою про транспортні витрати, виданою ТОВ Ес Сі Ейч 13 листопада 2020 року, підтверджено, що вартість доставки вантажу згідно з Договором № 600/50110 від 12.12.2018 ( Заявкою додатком №19) вантаж шини у вагоні 62868567 відповідно до залізничної накладної № 12002617 за маршрутом м. Рига, Латвія ст. Золотнішино, Україна, складає 141047,84 грн, з них: транспортні витрати з подання порожніх вагонів у порт Рига на заявлену дату 6653,20 грн без ПДВ, транспортні витрати за межами України щодо фумігованого кріплення вагонів у порту Рига 6653,20 грн без ПДВ; CIP Рига Латвія пп. Бережесть 101549,50 грн.; по території України (пп. Бережесть ст. Золотнішино,Україна) 23893,33 грн, ПДВ 0 %; послуги експедитора на території України 2298,61 грн, в т.ч. ПДВ 383,10 грн.

З урахуванням викладеного, позивачем у відповідності до п. 5 частини 10 статті 58 МКУ включено до митної вартості товару транспортні витрати до місця ввезення на митну територію України у сумі 114855,90 грн (6653,20 + 6653,20 + 101549,50).

Зазначена сума вартості транспортних витрат у повній мірі відповідала умовам Заявки-додатку № 19 до договору № 600/50110, в тому числі в еквіваленті євро.

Доводи митного органу про відсутність документів про підтвердження експедиційних послуг до кордону України суд вважає необґрунтованими, оскільки довідкою про транспортні витрати від 13.11.2020 засвідчено, що послуги CIP Рига Латвія пп. Бережесть склали 101549,50 грн, при цьому за умовами заявки-додатку № 19 до договору № 600/50110 ставка за транспортно-експедиційні послуги включала, зокрема, і експедиційні послуги. Отже, витрати на перевезення товару з м. Риги до пропускного пункту Бережесть 101549,50 грн, включали і вартість експедиційних послуг. Посилання відповідача на те, що у довідці виокремлено вартість послуг експедитора на території України та не зазначено вартість таких послуг до кордону України, суд оцінює критично, оскільки чинним законодавством України не встановлено форми або вимог до складання відповідної довідки, тому така довідка складається у довільній формі. При цьому зазначення у довідці про транспортні витрати від 13.11.2020 вартості послуг з перевезення товару і послуг експедитора на території України мало на меті виокремлення вартості транспортно-експедиційних витрат на території України, які не підлягають включенню до митної вартості імпортованого товару. Отже, подані позивачем документи щодо транспортних витрат до кордону України (довідка про транспортні витрати від 13.11.2020, договір № 600/50110, заявка додаток № 19 до нього) містили необхідні відомості на підтвердження такої складової митної вартості як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, з урахуванням експедиційних послуг, відтак доводи митного органу про відсутність документів про підтвердження експедиційних послуг до кордону України, є безпідставними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 02.12.2020 №UA110000/2020/000016/1.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2020 №UA110380/2020/00134, суд зазначає наступне.

Положеннями частин першої та другої статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2020 №UA110380/2020/00134 вмотивована прийняттям митним органом рішень про коригування митної вартості від 02.12.2020 №UA110380/2020/000016/1, неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи. За таких обставин, зазначена картки відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи внаданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн, про що свідчить платіжне доручення № 1733 від 29.03.2021.

Таким чином, враховуючи задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, ) про визнання протиправною та скасування картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 02.12.2020 №UA110380/2020/000016/1.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2020 №UA110380/2020/00134.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 4540,00 (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Головуючий суддя Г.В. Костенко