Справа № 460/3597/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/3597/19 пров. № А/857/9247/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції - Нор У.М.,

час ухвалення рішення 19.02.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 19.02.2021 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплати позивачу згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована у липні 2013 року на виконання рішення суду у справі № 1718/2-а-466/11 в сумі 23193,27 грн і виплачена у травні 2018 року; зобов`язання відповідача нарахувати позивачу згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період із липня 2013 року по травень 2018 року на суму пенсії 23193,27 грн та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу нарахувати та виплатити згідно із Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 22.09.2012 року у справі № 1718/2-а-466/11 за період з 25.01.2011 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно із Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 22.09.2012 року у справі № 1718/2-а-466/11 за період з 25.01.2011 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення проведений своєчасно та у повному обсязі. Також, відповідач звертає увагу на те, що виплата коштів на виконання судового рішенню носить разовий характер та, відповідно, не підпадає під дію норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати". Більше того, пенсійний орган не є належним відповідачем у вказаній справі. Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущений строк звернення до суду.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 22.09.2012 року у справі № 1718/2-а-466/11, яка набрала законної сили у 11.12.2012 року, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок державної пенсії позивачу та виплатити її, як особі віднесеній до категорії 1, інваліду ІІІ групи інвалідності, пов`язаною з Чорнобильською катастрофою в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, відповідно до положень ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 25.01.2011 року з урахуванням виплачених сум та здійснити перерахунок додаткової пенсії позивачу за шкоду заподіяну здоров`ю, та виплатити її, як особі віднесеній до категорії 1, інваліду ІІІ групи інвалідності, пов`язаною з Чорнобильською катастрофою в розмірі 50 % мінімальних пенсій за віком, відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 25.01.2011 року з урахуванням виплачених сум.

На виконання судового рішення, відповідачем нараховано суму пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 23193,27 грн., а фактичну виплату пенсії, що підтверджується випискою по картковому рахунку банку, здійснено у травні 2018 року (а.с. 17).

Позивач 27.09.2019 року звернулася до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрату частини доходів. Однак, відповідачем відмовлено у здійсненні нарахування та виплати такої компенсації (а.с. 18-19).

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з наступного.

Ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) встановлено, що компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (далі Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

За правилами, визначеними ст. 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058, ст. 2 Закону № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що виплата пенсії позивачу здійснено відповідачем на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 22.09.2012 року у справі № 1718/2-а-466/11 лише в травні 2018 року, що є порушенням строків сплати відповідачем пенсії. Таким чином, несвоєчасна виплата відповідних сум відбулась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача та наявність для отримання компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування органу Пенсійного фонду України для своєчасної виплати нарахованої на виконання рішення суду пенсії не звільняє пенсійний орган від обов`язку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати відповідно до вищевказаних норм. Більше того, тривала протиправна бездіяльність відповідача щодо нарахування недоплачених сум пенсії лише у 2018 році не може обгрунтовуватись ні неналежністю фінансування ні іншими причинами.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 Закону № 2050, окремих положень постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, якою затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі Порядок) дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

У даній справі судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулись на виконання судового рішення та проведена у травні 2018 року. Порушення строків сплати відповідачем пенсії носило триваючий характер, оскільки належні позивачу з 2011 року кошти виплачені лише в травні 2018 року.

Оскільки тривале не нарахування та невиплата пенсії за минулі періоди сталися з вини відповідача, зокрема призначення і виплати позивачу заниженого розміру пенсії, то останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих йому на підставі рішення суду.

Компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить нарахувати компенсацію на вже виплачені суми пенсії, що підпадає під визначення доходів, передбачених Законом № 2050, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Відповідно до п.7 Порядку компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З аналізу вищенаведеного суд відхиляє твердження пенсійного органу про те, що він не є належним відповідачем.

Ч. 2 ст. 46 Закону № 1058, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду на увагу не заслуговують в силу приписів вищевказаних норм.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо періоду, за який слід виплатити компенсацію, оскільки несвоєчасна виплата пенсії мала місце з 2011 року, що підтверджено судовим рішенням.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 460/3597/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 14 липня 2021 року.