Справа № 200/5383/21
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р. Справа№200/5383/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» (місцезнаходження: вул. Ювілейна, б. 70, м. Краматорськ, Донецька область; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т. Перемоги, буд. 14, м. Київ; ) про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

05 травня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» до Державної служби України з безпеки на транспорті про:

- визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу № 177913 від 27 квітня 2021 року;

- визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 038751 від 08 квітня 2021 року на суму 16,20 євро, складений Державною службою України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що управлінням відповідача в особі його підрозділу було проведено рейдову перевірку додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, в ході якої зупинено та направлено на проходження габаритно-вагового контролю транспортний засіб позивача.

Позивач зазначає, що перевозив сипучий вантаж, якій є нестабільним під час руху автомобіля, тому маса не є сталою у різних точках автомобіля у зв`язку з чим в даному випадку необхідно брати до уваги лише фактичну повну його масу, без врахування осьового навантаження. Вважає, що результат вимірювання, здійснений відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення поточного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.

Відповідно до пп. 5-1 п.2 Порядку №879 документальный габаритно-ваговий контроль це визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306, фактична маса не повинна перевищувати 40 тонн. У акті про зважування транспортного засобу позивача вказано, що маса вантажу при зважуванні становить 39,150 тон при дозволеному 40 тонн, тобто маса вантажу позивача не перевищувала дозволену, а тому перевезення вантажу дозволяється здійснювати без відповідного дозволу, тому в діях позивача відсутній склад порушення, передбачений абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зазначає, що відповідно до п.24 «Правил дорожнього руху» якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Транспортний засіб позивача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух не заборонявся.

Проте, незважаючи на вказані обставини, управлінням відповідача за результатом проведення зважування складено довідку про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та здійснено розрахунок плати за проїзд у розмірі 16, 20 євро. На підставі складеного Акту Державної службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 177913 від 27 квітня 2021 року.

Вказане позивач вважає протиправним і тому вимушен звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що при проведенні перевірки відповідач керувався порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року. Згідно вказаного порядку, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 33.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодром і Національною поліцією маршрутах - 4, 35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозі - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що навантаження на одиночну вісь склала 12,55 т при допустимій нормі 11 т, про що свідчить талон про зважування № 09369 від 08.04.2021 року.

У зв`язку з виявленим правопорушенням було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. У водія позивача такий дозвіл при проведенні перевірки був відсутній.

Щодо посилання позивача про відсутність в акті даних про зважувальне обладнання зазначає, що внесення даних про вагове обладнання, яким проводиться зважування та режим його роботи не передбачено чинним законодавством.

Зазначає, що управління діяло виключно в межах власних повноважень та на виконання діючого законодавства України, тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» до Державної служби України з безпеки на транспорті в частині визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 038751 від 08 квітня 2021 року на суму 16,20 євро, складений Державною службою України з безпеки на транспорті.

07 травня 2021 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувані додаткові докази по справі.

Ухвалами суду від 14 травня 2021 року відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та великогабаритного транспортного засобу до акту № 038751 від 08 квітня 2021 року та повторно витребувані додаткові докази по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до договору оренди транспортного засобу № 04/21 від 01 жовтня 2021 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» прийняв у строкове платне користування транспортний засіб - спеціалізований напівпричіп - спеціалізований н/пр.-цементовоз - Е, марка та модель: NURSAS NA3, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , номер шасі : № НОМЕР_2 , рік випуску - 2008, цільове призначення предмета оренди: для використання в господарській діяльності Орендаря.

Відповідно до п. 5.3 договір діє до 31 грудня 2022 року.

Актом приймання - передачі автотранспортного засобу в оренду від 01 жовтня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 та Товариство з обмеженню відповідальністю «Регіональний центр» склали цей акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу: марка NURSAS NA3.

Договором оренди транспортного засобу № 13/21 від 01 квітня 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» прийняв у строкове платне користування транспортний засіб, спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач -Е, марка та модель - MAN TGX 18, 440, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі: № НОМЕР_4 , 2008 року.

Актом приймання - передачі автотранспортного засобу в оренду від 01 квітня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 та Товариство з обмеженню відповідальністю «Регіональний центр» склали цей акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу: марка MAN TGX 18, 440.

05 квітня 2021 року Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки видало направлення на рейдову перевірку № 011767 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок з 05 квітня 2021 року до 11 квітня 2021 року.

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 08 квітня 2021 року № 0022378, найменування, місце розташування пункту габаритно-вагового контролю - а/д Н-0З «Київ-Харків-Довжанський», 674 км + 499 м, водій транспортного засобу - ОСОБА_2 , автомобіль - марка MAN, модель TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_3 , причіп NURSAN, модель NA 3, реєстраційний номер НОМЕР_5 . Результати вагового контролю, навантаження на осі, тонн 1) 7, 150; 2) 12,550; 3) 6,450; 4) 6,450; 5) 6,550, повна маса транспортного засобу 39, 150 тонн.

Актом № 038751 від 08.04.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів габаритно-вагового контролю вказано, що габаритно-ваговий контроль проводиться Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки автомобіля MAN, модель TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_3 , причіп NURSAN, модель NA 3, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; суб`єкт, що перевіряється - ТОВ «Регіональний центр»; код ЄДРПОУ - 24326953; водій ОСОБА_2 ; маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів - Донецька область, м. Краматорськ - Луганська область, м. Ново Айдар - 20 км. масса, тонн - нормативно допустима - 40,000, фактична - 39,150; осьове навантаження, тонн - нормативно допустимо 11; 11; 22 - фактичне - 7,150; 12,550; 6,450+6,450+6,450 = 19,450).

У довідці № 0022378 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 08.04.2021 визначено результати вагового контролю транспортного засобу позивача - навантаження на осі, тонн - 1) 7,50; 2) 12,550; 3) 6,450; 4) 6,450; 5) 6,550, повна масса транспортного засобу 39,150 тонн.

Відповідно до Акту Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 08 квітня 2021 року № 268223 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, 08 квітня 2021 року о 15 год. 40 хв. уповноваженими особами відповідача проведено перевірку транспортного засобу MAN TGX 18,440 NURSAN NA3, номерний знак НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , що належить 24326953 ТОВ «Регіональний центр». Місце перевірки - а/д МОЗ «Київ Харків Довжанський», 674 км + 499 м вантажне перевезення. Водій - ОСОБА_2 . У графе -під час перевірки виявлено правопорушення- відсутні будь- які записи, у графі -у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», абз. 15, 4.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10%, до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

В графі пояснення водія про причини порушень наявний підпис та позначка «ознайомлен». Під актом наявні підписи водія ОСОБА_2 та посадових осіб, які провели перевірку.

Додатком до акту № 038751 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 08.04.2021 року відповідачем зроблено розрахунок плати за проїзд великовагового транспортного засобу виконано згідно постанови КМУ від 27.06.2007 № 879, яким платнику ТОВ «Регіональний центр» висунуто розрахунок відповідно до затвердженої формули - 0,27*3*20=16,20 евро.

Надалі, Державною службою України з безпеки на транспорті видано ТОВ «Регіональний центр» запрошення на комісію, у якому зазначено, що при здійсненні державного контролю 08.04.2021 року, у належному Вам транспортному засобі НОМЕР_3 були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт та що ТОВ запрошується на розгляд справи до Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на 27.04.2021 року з 09:30 до 13:00.

22 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» надало Начальнику Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті пояснення по справі за № 22-04/21, відповідно до яких, в місці проведення габаритно-вагового контролю а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» посадовими особами відповідача складено акт, про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого фактична маса транспортного засобу становила 39, 150 тонн, при нормативно допустимій 40 тонн, а перевищення навантаження мала місце лише на одиночну вісь та склало 1,550 тонн. Проте підприємство здійснювало перевіз сипучого вантажу, який є не сталим під час руху в транспортному засобі та розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі та/або під час гальмування, що не було взято до уваги посадовими особами відповідача.

Також зазначає, що після зважування транспортний засіб продовжив свій рух, посадовими особами не було здійснено повторне зважування, на підставі викладеного зазначає, що підстави для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу відсутні.

Відповідачем надано до суду свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633 від 10 липня 2020 року, чинне до 10 липня 2021 року. Назва та умовне позначення- вага пересувна автомобільна типу Cheklode freeweigh, зав. № 008216, за результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92.

За результатом розгляду справи, Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177913 від 27 квітня 2021 року, у якої зазначено, що враховуючи те, що ТОВ «Регіональний центр» а/д М-03 (км. 674+499 м), 08.04.2021 року о 15:40, акт № 268223, допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ТОВ «Регіональний центр» адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень. Строк пред`явлення документа до виконання 27 липня 2021 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п.1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 15 та 27 п. 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону №2344-III, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених ст. 39 і 48 Закону "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. (п. 15 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю (п. 16 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (п. 19 Порядку № 1567).

Отже, на виконання вказаних повноважень посадовими особами управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу НОМЕР_3 (напівпричіп НОМЕР_5 ).

Позивач не заперечує, що транспортні засоби (автомобіль та напівпричіп) знаходяться у нього у користуванні за договорами Оренди. Вказана обставина не є спірною в рамках вказаної справи.

Згідно з п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один - з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну массу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночную вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі - Порядок №879).

Порядок № 879 визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування та крім того механізм справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно до пп. 4 п. 2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Відповідно пунктів 20, 21 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті 08.04.2021 року складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 038751, за яким сума, що підлягає сплаті становить 16,20 євро.

Пунктом 4 Порядку № 879 встановлено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12. Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинно утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Як зазначено вище, 08.04.2021 року, на ділянці а/д М-03 (км. 674+499 м) «Київ-Харків-Довжанський» здійснено зважування транспортного засобу MAN TGX 18,440 NURSAN NA3, номерний знак НОМЕР_6 , напівпричіп НОМЕР_1 , яким встановлено, що що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 39,150 тонн, при нормативно допустимій - 40,00 тонн, осьове навантаження: фактичне - 7,150 при нормативно допустимій 11, фактичне - 12,550 при нормативно допустимій 11, фактичне 6,450+6,450+6,450 = 19,450, при нормативно допустимій - 22,00 тонн.

При цьому, у вказаній квитанції відсутні дані щодо вагово-габаритного обладнання, яким здійснювалось зважування.

Суд також зазначає, що, позивачем перевозився сипучий вантаж. Даний вантаж не є статичним під час руху автомобіля, його маса постійно перерозподіляється, тобто не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Зі змісту Акта № 038751 від 08.04.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0022378 від 08.04.2021 року та розрахунку №038751 від 08.04.2021 року вбачається, що дані документи не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування сипучий стан вантажу, тощо.

Як встановлено судом офіційно затвердженої методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, не існує.

Такі дані відсутні у всіх документах, прийнятих відповідачем, таким чином неможливо встановити, якими саме вагами було здійснено вагово-габаритний контроль транспортного засобу позивача.

Із положень Порядку № 879 можливо зробити висновок, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю, а саме контрольного зважування.

Відповідачем до матеріалів справи надано свідоцтво ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633, яке чинне до 10 липня 2021 року.

З наданих до суду доказів неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

Стаття 48 Закону № 2344-III передбачає, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до абз. 2 ст. 48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксована в акті від 04.06.2020 року № 224849 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Частина 3 статті 48 Закону № 2344-III передбачає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пунктів 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.

Згідно пункту 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся.

Законом України № 54-ІХ від 11.09.2019 року, який набув чинності 25.09.2019 року, внесені зміни до Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, частину першу статті 60 цього закону доповнено новими абзацами:

- абзац 14 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- абзац 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- абзац 16 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем, було встановлено, що навантаження на задню одиночну вісь транспортного засобу позивача марки MAN TGX, номерний знак НОМЕР_3 , напівпричіп НОМЕР_5 , становило 12,550 т при нормативно допустимому 11 т, що у відсотковому співвідношенні становить 12,1%.

Відтак, допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один - з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 4 постанови №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно зі ст. 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону №2344-III).

Відповідно до абзаців 14, 15, 16 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Як судом вже зазначено вище позивач здійснював перевезення 08 квітня 2021 року транспортним засобом з номерними знаком НОМЕР_3 , напівпричіп - НОМЕР_5 . Отже за вищенаведеними приписами законодавства він є автомобільним перевізником, на якого покладений обов`язок внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, і в разі порушення цього, є особою, до якої застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Щодо постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177913 від 27 квітня 2021 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В розумінні даної норми оскаржувана постанова є актом індивідуальної дії і безумовно створює для позивача певні юридичні наслідки.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює принципи, на відповідність яким адміністративні суди перевіряють рішення, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Одним з таких принципів - критеріїв є прийняття рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення … конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.

Разом з цим, оскаржувана постанова взагалі не містить не тільки обґрунтування її прийняття, але й обставин вчиненого позивачем правопорушення.

Отже дана постанова не містить ні факту, ні обставин скоєного позивачем порушення, має посилання лише на Акт № 268223 без дати, немає посилань на інші документи, на підставі яких вона прийнята, і які містять встановлений факт порушення.

Крім того у самому Акті № 268223 від 08.04.2021 року у графі- під час перевірки виявлено порушення - не зазначено яке саме порушення скоєно позивачем та взагалі не не міститься не якої інформації стосовно порушення.

У постанові № 177913 від 27 квітня 2021 року зазначено: враховуючи те, що ТОВ «РЕГІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР" а/д М-03 (км 674+499м), 08.04. 2021 року, 15:40, Акт № 268223 допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 5 ч. 1 ст. 60 Закону постановлено стягнути з ТОВ «РЕГІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР" адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн." Але що саме порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» допущено позивачем у самому Акті № 268223 від 08.04.2021 не зазначено.

З урахуванням зазначеного, винесена 27 квітня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177913, якою на ТОВ «Регіональний центр» накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідачем протиправно не зараховані періоди роботи, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 4 520,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з управління відповідача судового збору у розмірі 4 520,00 грн. на користь позивача, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230,241,0245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» (місцезнаходження: вул. Ювілейна, б. 70, м. Краматорськ, Донецька область; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т. Перемоги, буд. 14, м. Київ; ) про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу № 177913 від 27 квітня 2021 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу № 177913 від 27 квітня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» судовий збір у розмірі 4 520 (чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова