Справа № 160/15997/20
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/15997/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дружиніної Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)

у справі №160/15997/20 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 01.12.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №14673-15488/Б-02/8-0400/20 викладеному в листі від 03.08.2020 року щодо відмови їй у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 28.02.2005 року по 28.11.2005 року в Закритому акціонерному товариства «Регіональний учбовий-науковий центр», з 12.06.2007 року по 30.08.2007 року, відповідно до трудового договору №10185 від 12.06.2007 року, періоду перебування на обліку в Нікопольському міському центрі зайнятості, та навчанні в комунальному позашкільному навчальному закладі освіти «Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості» з 17.03.2006 року по 06.06.2007 року, періоду перебування на обліку в Нікопольському міському центрі зайнятості з 14.07.2008 року по 09.04.2009 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи з 28.02.2005 року по 28.11.2005 року в Закритому акціонерному товариства «Регіональний учбовий-науковий центр», з 12.06.2007 року по 30.08.2007 року, відповідно до трудового договору №10185 від 12.06.2007 року, періоду перебування на обліку в Нікопольському міському центрі зайнятості, та навчанні в комунальному позашкільному навчальному закладі освіти «Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості» з 17.03.2006 року по 06.06.2007 року, періоду перебування на обліку в Нікопольському міському центрі зайнятості з 14.07.2008 року по 09.04.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи до її страхового стажу, з підстав відсутності записів в реєстрі застрахованих осіб про сплату страхових внесків з спірні періоди, а також записів в реєстрі застрахованих осіб про сплату страхових внесків в меншому розмірі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що для обчислення пенсії позивачці відповідач повинен враховувати страховий стаж, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а не періоди роботи (трудовий стаж) з 01.01.2004. В системі персоніфікованого обліку про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків за період з 28.02.2005 року по 28.11.2005 року - відсутня інформація. Враховуючи той факт, що з 2004 року при обчислення пенсії позивачці відповідач повинен враховувати страховий стаж, що містяться в системі персоніфікованого обліку, суд першої інстанції дійшов висновку, що сама по собі наявність запису у трудовій книжці позивачки не може підтвердити фактичне існування трудових відносин між позивачем та тим підприємством, на якому вона працювала без уточнюючих довідок (про нарахування заробітної плати за спірний період, відрахування ЄСВ за спірний період, звітність підприємства з ЄСВ за спірний період). Тому відповідач, відмовляючи позивачці в зарахуванні спірного періоду роботи з 28.02.2005 року по 28.11.2005 року (на посаді прибиральниці в Закритому акціонерному товаристві «Регіональний учбовий-науковий центр») діяв правомірно та обґрунтовано. При цьому, суд першої інстанції піддав критиці вимоги позивачки про зобов`язання зарахувати страховий стаж за період з 12.06.2007 року по 30.08.2007 року, оскільки згідно матеріалів справи страховий стаж за вказаний період було зараховано, проте у меншому розмірі, у зв`язку із тим, що за даними реєстру застрахованих осіб розмір заробітної плати, нарахованої позивачці, був меншим ніж мінімальна заробітна плата, а тому страховий стаж розраховано відповідно до вимог ст. 24 Закону №1058-IV, пропорційно до сплачених страхових внесків. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивачки періодів роботи з 28.02.2005 року по 28.11.2005 року. При цьому, щодо періоду з 10.12.2006 року по 06.06.2007 року, який також не зараховано відповідачем до страхового стажу судом зазначено, що з 17.03.2006 року позивачку взято на облік до Нікопольського міського центру зайнятості. 10.12.2006 року позивачці припинено виплату по безробіттю, а тому період з 17.03.2006 по 10.12.2006 року повністю зарахований до страхового стажу позивача. Втім, період навчання з 01.01.2007 по 06.06.2007 року не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки (позивачка, дійсно з 21.09.2006 року по 06.06.2007 року навчалась у Комунальному позашкільному навчальному закладі "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості", за спеціальністю "кравець"). Пунктом «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (норми якого застосовуються до 01.01.2004), передбачалося, що до стажу роботи зараховується також: «навчання у вищих і середніх, спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі». Втім, оскільки здобуття освіти позивачкою відбувалось після 2004 року, тому не підлягає зарахування періоду навчання позивачки з 01.01.2007 по 06.06.2007 року у Комунальному позашкільному навчальному закладі "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості" - до страхового стажу позивачки. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо не зарахування позивачу періоду навчання з 10.12.2006 року по 06.06.2007 року до страхового стажу.

Не погодившись з таким висновком суду першої інстанції, позивачкою подано апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати частково. Зарахувати до страхового стажу періоди роботи:

- з 28.02.2005 по 28.11.2005 року, оскільки працювала в період 28.02.2005 по 28.11.2005 прибиральницею в ЗАТ «Регіональний учбовий-науковий центр», а помилково зазначена одна цифра в її ідентифікаційному коді , однак правильною є ) не може бути підставою для не зарахування періоду роботи до трудового стажу;

- з 10.12.2006 по 06.06.2007 року навчалася в Комунальному позашкільному навчальному закладі "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості" за професією «кравець» за направленням Нікопольського міськрайонного центру зайнятості.

При цьому погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні її вимог щодо періодів з 17.03.2006 по 10.12.2006, з 14.07.2008 по 09.04.2009, з 12.06.2007 по 30.08.2007 року, оскільки ці періоди вже зараховані відповідачем.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стосовно періоду роботи зазначає:

- з 28.02.2005 по 28.11.2005, що в реєстрі застрахованих осіб (форма СК-5), відсутня інформація на ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , тому не було підстав для зарахування до страхового стажу цього періоду;

- з 10.12.2006 по 06.06.2007, що 10.12.2006 року припинено виплату по безробіттю, і цей період з 17.03.2006 по 10.12.2006 повністю зарахований до страхового стажу. Однак період навчання з 01.01.2007 року по 06.06.2007 року не зараховується до страхового стажу, оскільки навчання, відповідно до ЗУ №1058 зараховується лише до 2004 року.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідач проти апеляційної скарги заперечила. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності. 20.07.2020 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із зверненням щодо підрахунку її страхового стажу. 03.08.2020 року відповідачем розглянуто звернення позивачки та надано відповідь, оформлену листом № 14673-15488/Б-02/8-0400/20, відповідно до якої зазначено, що згідно наданої копії трудової книжки, страховий стаж станом на 03.08.2020 року умовно обчислений по 31.12.2003 та орієнтовно становить 18 років 9 місяців. Інформацію про страховий стаж з 01.01.2004 року, яка міститься в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивачкою було отримано особисто 23.07.2020 та 28.07.2020.

22.09.2020 року позивачка подала скаргу на бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просила зарахувати до страхового стажу наступні періоди:

- з 28.02.2005 року по 28.11.2005 року коли вона працювала на посаді прибиральниці в Закритому акціонерному товаристві «Регіональний учбовий-науковий центр;

- з 17.06.2006 року по 06.06.2007 року - коли вона знаходилась на обліку у Нікопольському міському центрі зайнятості, та навчалась в комунальному позашкільному навчальному закладі освіти «Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості» за професією «Кравець» по направленню від Нікопольського міськрайонного центру зайнятості;

- 12.06.2007 року по 30.08.2007 року - коли вона працювала на посаді кравця по трудовому договору №10185 від 12.06.2007 року, який був зареєстрований в Нікопольському міському центрі зайнятості 12.06.2007року;

- 14.07.2008 року по 09.04.2009 року - коли вона знаходилась на обліку Нікопольському міському центрі зайнятості.

09.10.2020 року відповідачем розглянуто звернення позивачки та надано відповідь, оформлену листом № 26712-25912/Б-05/8-2800/20, відповідно до якої зазначено, що в реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків за період з 28.02.2005 по 28.11.2005. Водночас повідомлено, що частиною 3 статті 24 Закону № 1058 визначено, що якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу пропорційно до сплачених страхових внесків. За даними реєстру застрахованих осіб розмір заробітної плати, нарахованої за період з 12.06.2007 по 30.08.2007 є меншою ніж мінімальна заробітна плата, відповідно страховий стаж розраховано пропорційно до сплачених страхових внесків. Також частиною 3 статті 24 Закону № 1058 встановлено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. В реєстрі застрахованих осіб відомості стосовно осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, відображаються у формі відомостей про стаж без сплати страхових внесків на підставі звітів, поданих робочими органами виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Страховий стаж за період перебування в Центрі зайнятості розрахований на підставі відомостей, що надійшли від Державного центру зайнятості України. Тому страховий стаж розрахований згідно даних наявних в реєстрі застрахований осіб відповідно до вимог чинного законодавства.

Втім, позивачка вважає протиправним рішення відповідача від 03.08.2020 року, що викладене в листі № 14673-15488/Б-02/8-0400/20, тому звернулася до суду.

Оскільки апеляційна скарга подана в частині рішення суду першої інстанції щодо періодів з 28.02.2005 по 28.11.2005, та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року, то апеляційний перегляд здійснюється в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-XII, Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-XII, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року

№ 1058-IV, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення (щодо періодів з 28.02.2005 по 28.11.2005, та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року), колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Отже предметом спору є правомірність/протиправність відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки періодів з 28.02.2005 по 28.11.2005, та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року.

Відмовляючи в задоволенні вимог щодо періоду з 28.02.2005 по 28.11.2005, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача, що підставою для відмови є відсутність інформації щодо позивачки про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що записами в трудовій книжці підтверджується робота позивачки в період з 28.02.2005 по 28.11.2005 на посаді прибиральниці в ЗАТ «Регіональний учбовий-науковий центр».

Водночас, помилково зазначена одна цифра в її ідентифікаційному коді позивачки ( НОМЕР_2 , замість правильної ) при передачі інформації з підприємства до відповідних джерел/систем (реєстр застрахованих осіб), не може бути підставою для не зарахування періоду роботи до трудового стажу, в разі, якщо такий стаж дійсно був відпрацьований.

При цьому, відповідач може здійснити певні перевірки щодо правильності або помилковості зазначення ідентифікаційного номеру позивачки підприємством (ЗАТ «Регіональний учбовий-науковий центр») при передачі інформації.

Натомість, будь-яких даних щодо здійснення такої перевірки відповідачем (наявність листів, запитів та ін.), матеріали справи не містять.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції не можуть бути справедливими висновки про відмову в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, що був дійсно відпрацьований особою.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а відповідача слід зобов`язати повторно переглянути заяву позивачки щодо періоду з 28.02.2005 по 28.11.2005, здійснивши перевірку правильності передачі підприємством (ЗАТ «Регіональний учбовий-науковий центр») даних щодо позивачки (зокрема, щодо її ідентифікаційного номеру).

Так, згідно частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, установ, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Для підтвердження достовірності наданих довідок територіальні органи Пенсійного фонду мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб-підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій контрольно-перевірочної роботи, передбачених законом. До таких документів відносяться копії особових рахунків, платіжних відомостей, інших первинних документів, що підтверджують зазначену у довідках заробітну плату або пільговий стаж. За результатами перевірки складається довідка, яка зберігається у пенсійній справі пенсіонера.

Отже відповідач не позбавлений права здійснити певні дії для з`ясування об`єктивних обставин щодо зарахування періоду роботи до страхового стажу.

Щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 10.12.2006 по 06.06.2007 року (навчання в Комунальному позашкільному навчальному закладі "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості" за професією «кравець» за направленням Нікопольського міськрайонного центру зайнятості), суд першої інстанції виходив з того, що період навчання 10.12.2006 року 06.06.2007 року не зараховується до страхового стажу, оскільки навчання, відповідно до ЗУ №1058 зараховується лише до 2004 року.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року передбачені види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Зокрема, підпунктом «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (№1788-XII) визначено, що навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі - зараховується до стажу роботи який дає право на трудову пенсію.

Вказана норма не скасована, не визнана неконституційною, отже підлягає задоволенню.

При цьому, вказана норма не містить зазначення, що вона підлягає застосуванню лише до осіб, що навчалися до 01.01.2004 року.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що до часу навчання (з 10.12.2006 по 06.06.2007) позивачка працювала та мала трудовий стаж.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції в цій частині також слід скасувати, а відповідача слід зобов`язати повторно переглянути заяву позивачки з урахуванням зазначених висновків.

Також слід зазначити, що згідно частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( № 1058-IV) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Водночас, в силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При цьому, Порядок підтвердження наявного трудового стажу, що встановлений Кабінетом Міністрів України передбачений в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином колегія судів апеляційної інстанції не погоджується з рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо періодів з 28.02.2005 по 28.11.2005, та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року.

В силу абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач має дискреційні повноваження щодо зарахування страхового стажу, то колегія суддів апеляційної інстанції зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивачки щодо періодів роботи позивачки з 28.02.2005 по 28.11.2005 та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

З урахуванням того, що в іншій частині позовних вимог відповідачем були зараховані інші періоди роботи позивачки до страхового стажу, та в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, колегія суддів апеляційної інстанції не переглядає рішення суду в іншій частині.

Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивачки в частині спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування в частині.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 317 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог за період з 28.02.2005 по 28.11.2005 та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року.

В цій частині адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №14673-15488/Б-02/8-0400/20, що викладене в листі від 03.08.2020 року щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи з 28.02.2005 по 28.11.2005 (робота на посаді прибиральниці в ЗАТ «Регіональний учбовий-науковий центр») та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року (навчання в Комунальному позашкільному навчальному закладі "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості" за професією «кравець» за направленням Нікопольського міськрайонного центру зайнятості).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.07.2020 року щодо періодів її роботи з 28.02.2005 по 28.11.2005 (робота на посаді прибиральниці в ЗАТ «Регіональний учбовий-науковий центр» та з 10.12.2006 по 06.06.2007 року (навчання в Комунальному позашкільному навчальному закладі "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості" за професією «кравець» за направленням Нікопольського міськрайонного центру зайнятості)з урахуванням висновків, зазначених в цьому рішенні суду.

В іншій частині, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в силу п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30.06.2021.

В повному обсязі постанова виготовлена 07.07.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова