Справа № 420/9213/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9213/21
У Х В А Л А

13 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву позивача за вхід. № 3637/21 від 08.07.2021 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_1 , листом №38353373/М-02/8-1500/21 від 17 березня 2021 року, у проведенні перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112257 від 09 грудня 2020 року та з 01 лютого 2020 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112257 від 09 грудня 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 , пенсії з 05 березня 2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112257 від 09 грудня 2020 року та з 01 лютого 2020 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112257 від 09 грудня 2020 року, без обмеження її максимального розміру та зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, за період з 01 квітня 2019 року та з 01 лютого 2020 року по день фактичного проведення перерахунку.

Ухвалою суду від 03.06.2021 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року залучено до участі у справі другого відповідача Пенсійний фонд України.

Ухвалою суду від 02.07.2021 року позов залишено без руху з зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

08.07.2021 року за вхід. № 36307/21 надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій зокрема зазначено, що обов`язок пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії з 01.04.2019 року визначений рішенням Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19.

Також позивач звертає увагу на наявність судової справи №1540/3928/18, яка перебувала у провадженні з 2018 року по травень 2020 року та стосувалась перерахунку пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, поведінка позивача щодо захисту його права на соціальний захист була активною.

Розглядаючи заяву позивача за вхід. № 36307/21 від 08.07.2021 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

З 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

До такого правового висновку дійшов Касаційний адміністративний Суд у складі Верховного Суду у рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.

В нормах Кодексу адміністративного судочинства України, що набрали чинності 15 грудня 2017 року, вперше закріплено, зокрема, такі нові юридичні категорії, як «типова справа» і «зразкова справа», а також особливості провадження у типових та зразкових справах. Термін «зразкова адміністративна справа» є новелою КАС України.

Типові адміністративні справи адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги. Верховний Суд розглядає таку категорію справ як суд першої інстанції за поданням одного або декількох адміністративних судів, у провадженні якого перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення.

В основу механізму зразкових та типових справ в адміністративному судочинстві покладено інститут пілотних рішень, які виносить Європейський суд з прав людини.

За своєю сутністю пілотні рішення Європейського суду з прав людини являють собою вказівки державним органам на існування системної проблеми, яка стосується великої кількості осіб, та рекомендації щодо усунення виявлених порушень. Шляхом впровадження інституту пілотних рішень було розв`язано одразу два завдання: по-перше, впроваджено інститут, спрямований на вирішення багаторазово повторюваних проблем; по-друге, даний механізм сприяв вирішенню справ, що випливають зі стійкого системного неправильного функціонування адміністративних і правозастосовних органів правової системи держави.

Ведення таких понять, як типова та зразкова справи, є важливим кроком для впровадження судового прецеденту в Україні. Сам факт визнання за Верховним Судом права на створення судового прецеденту є кроком вперед на шляху розвитку України як соціальної, правової держави насамперед тому, що відбувається зміна сприйняття права та судової практики у суспільстві. Судові рішення у зразкових справах набувають ознаки реального носія об`єктивної інформації та джерела права.

Як встановлено судом, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 адміністративну справу №160/8324/19 передано на розгляд до Верховного Суду разом із поданням про розгляд даної справи Верховним Судом як судом першої інстанції в порядку статті 290 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 18.11.2019 відкрив провадження у зразковій адміністративній справі №160/8324/19.

17.12.2019 року Верховним Судом прийнято рішення у зразковій справі, яким визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року вказане рішення залишено без змін.

Постанова ВП ВС оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01.07.2020 року.

Відтак, з 02.07.2020 року зазначена постанова ВП ВС набула ознаки реального носія об`єктивної інформації та джерела права.

Як вбачається з матеріалів справи 29.03.2021 представник позивача звернувся до ГУПФУ із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки від 09.12.2020 року № ЮО112257.

Проте, ГУПФУ вказану довідку ООТЦК про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з відповідними складовими проігноровано, та у проведенні з 01.04.2019 відповідного перерахунку пенсії позивача відповідачем відмовлено.

Позивач оскаржив такі дії шляхом подання 01.06.2021 до суду адміністративного позову.

Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium принцип добросовісності.

На переконання суду, позивач в даній справі діяв послідовно та добросовісно.

Законні очікування є одним із проявів справедливості у праві й передбачають юридичну визначеність правового регулювання щодо суб`єктів права. В аспекті статті 8 Конституції України юридична визначеність означає несуперечливість такого регулювання та недопустимість його зміни з порушенням засадничих принципів права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску строку.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою КМУ від 11 березня 2020 р. №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020 року розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту:

« 3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

18.06.2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

16.07.2020 року Закон № 731-IX опубліковано в газеті "Голос України".

Закон № 731-IX набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Тобто, строки встановлені до закінчення карантину закінчуються через 20 днів після набрання чинності Закону №731-IX, тобто 06.08.2020 року.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції»). Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Белле проти Франції» від 4.12.95 та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10.04.2003).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

З урахуванням викладеного, заява позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-9, 122, 123, 242, 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:
Заяву позивача за вхід. № 36307/21 від 08.07.2021 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду задовольнити повністю.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала окремо від рішення по справі оскарженню не підлягає.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.