Справа № 160/3420/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року Справа № 160/3420/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова Компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UА110150/2020/000086/1 від 10.09.2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UА110150/2020/000096/1 від 22.09.2020 року;
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення про коригування митної вартості товарів митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки, ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» під час митного оформлення було надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані.
Натомість, відповідачем не наведено доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми та такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
Також, позивач зазначає, що в порушення ст. 57 МК України митним органом не доведено можливість застосування інших (попередніх) методів визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до вимог законодавства, застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.
Позивач вважає, що відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товарів та протиправність оскаржуваних рішень.
Ухвалою суду від 20.05.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Відповідач зазначає, що за результатами перевірки документів позивача та відомостей, доданих до митної декларації, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
Відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняті митницею відповідно до вимог чинного законодавства. Тому, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
07.06.2020 року позивач надав до суду відповідь на відзив, яку обґрунтовано наступним.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою ст. 53 Митного кодексу України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Позивач вказує, що наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причина неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Позивач вважає, що позиція митниці є хибною, оскільки надані ним документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість за основним методом (за ціню договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки правильність визнання позивачем митної вартості за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, є необґрунтованою і протирічить наданим доказам.
Позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що між позивачем та SHANDONG SHIFENG (GROUP) CO., LTD., (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт №SF/5 від 05.09.2019 року у відповідності до умов якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, кількості, та за цінами, вказаними в специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 1.1).
Згідно до п.3.1 контракту №SF/5 від 05.09.2019 року поставка здійснюється на умовах згідно з правил Інкотермс за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього контракту. Контракті умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в специфікації (додатку) до цього контракту. Сторони мають право після підписання специфікації змінити умови поставки, зазначені в ній, шляхом підписання додаткової угоди.
У разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в угоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтовати судно і своєчасно сповістити продавця про термін, умови та місце навантаження, назву, час прибуття судна. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартість доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення (п.3.1.1).
Також, судом встановлено, що між позивачем (замовник) та GlobalContainerLinesLatvija SIA (перевізник) було укладено договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) № 1510/912/2019 від 15.10.2019 року, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання за плату виконати міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів замовника в порядку та на умовах цього контракту.
Як вбачається з матеріалів справи відповідно до специфікацій: №2020-3z від 29.04.2020 року було здійснено поставку товару.
З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2020 року позивачем до митного оформлення подана електронна митна декларація №UA110150/2020/014636, відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення було заявлено запасні частини для ремонту і обслуговування сільськогосподарської техніки у кількості 26 товарів, а саме: 1) вироби з вулканізованої гуми, крім твердої, прокладки, сальники, ущільнювачі, шайби тощо. Для ремонту і технічного обслуговування, не військового призначення: кільце ущільнювач карданного валу переднього моста DW244B - 2 шт., кільце ущільнювальне кришок поворотного кулака DW244B - 2 шт.; 2) дзеркала скляні заднього огляду для транспортних засобів. Встановлюються на кабіні водія трактора, скляні в пластиковій рамі: дзеркало заднього виду ліве DW244B 40 шт.; дзеркало заднього виду праве DW244B 40 шт.; 3) кріпильні вироби з чорних металів без різьби, шайби для тракторів цивільного сільськогосподарського призначення. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: шайба конічної шестерні диференціала переднього моста DW244B - 5 шт.; 4) кріпильні вироби з чорних металів без різьби, для фіксації в механізмах. Частини для тракторів цивільного сільськогосподарського призначення: палець В10х35 DW244B - 15 шт.; 5) інструмент у наборах до сільськогосподарської техніки з недорогоцінних металів, з двох або більше товарних позицій. У пластикових кейсах для роздрібної торгівлі, складається з гайкових ключів, викруток, ключів спеціального призначення; ЗІП великий 2 шт., ЗІП малий DW244B - 2 шт.; 6) арматура кріплення з недорогоцінних металів, що використовуються у кузовах транспортних засобів, тракторах цивільного сільськогосподарського призначення: причіпний пристрій DW244B -1 шт., кронштейн кріплення заднього крила DW244B - 2 шт., серьга причіпного пристрою DW244B - 1 шт., кронштейн кріплення дзеркала DW244B - 5 шт. 10 шт., механізм гідронавісний в зборі DW244B - 5 шт. 7 шт.; 7) насоси паливні, масляні або для охолоджувальних рідин для поршневих двигунів внутрішнього згоряння або дизельних. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: насос водяний DW244B - 15 шт.; 8) обладнання для фільтрування або очищення газів, фільтри забору та очищення повітря для двигунів внутрішнього згоряння. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: фільтр повітряний в зборі DW244B - 10 шт.; 9) механічні ручні пристрої без вмісту в середині електричних приладів, стартери призначені для ручного запуску двигунів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення. Стартер DW244B - 15 шт.; 10) вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи, з чавуну або сталі. Частини двигунів внутрішнього згоряння, колінчасті вали для тракторних двигунів, повноопорні сталеві. Забезпечують зворотно-поступальний рух від поршнів двигуна до кпп. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення, вал колінчастий DW244B - 7 шт.; 11) вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: вал карданний переднього моста DW244B - 2 шт., вал карданний переднього моста DW244B - 2 шт., вал первинний 1 КПП DW244B - 5 шт.; 12) муфи та пристрої для з`єднання валів універсальні шарніри. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: муфта з`єднувальна карданного валу переднього моста DW244B - 3 шт.; 13) зубчасті колеса, ланцюгові зірочки та інші елементи передач, представлені окремо. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: комплект конічних шестерень переднього моста DW244B - 5 шт., сателіт переднього моста DW244B - 10 шт., шестерня конічна диференціала переднього моста DW244B - 10 шт., шестерня 4 передачі DW244B - 3 шт., шестерня 1 передачі DW244B - 8 шт.; 14) електроприлади двигунів внутрішнього згорання з компресійним методом запалювання до сільськогосподарської техніки, генератори постійного струму. Пристрій, що забезпечує перетворення механічної енергії обертання колінчастого вала двигуна в електричну. Не військового призначення: генератор в зборі JF11C, 350W, DW244B - 5 шт.; 15) прилади освітлювальні або візуальної сигналізації. Блоки для сигналізаційного оповіщення водія, для встановлення на моторних транспортних засобах. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: покажчик повороту і стопа задній лівий DW244B - 20 шт., покажчик повороту і стопа задній правий DW244B - 20 шт.; 16) частини до сільськогосподарської техніки, електричні реле для сили струму не більше 2А, для регулювання напруги в електропроводці сільськогосподарської техніки: регулятор напруги DW244B - 50 шт.; 17) частини та пристрої для кузовів моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705. Запасні частини до сільськогосподарської техніки, тракторів цивільного призначення: крило заднє праве (9,5-24) DW244B - 2 шт.; крило заднє ліве (9,5-24) DW244B - 2 шт., захист ременів DW244B - 3 шт., вантаж передній додатковий DW244B - 2 шт., капот DW244B - 2 шт., крило заднє ліве (7,5-20) DW240B - 3 шт., крило заднє праве (7,5-20) DW240B - 3 шт.; 18) частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705: коробки передач та їх частини. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: кришка права КПП DW244B - 3 шт.; 19) мости ведучі з диференціалом у складанні, з іншими складовими частинами трансмісії або без них та мости неведучі, їх частини. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: ось сателітів переднього моста DW244B - 5 шт., корпус лівої півосі DW244B - 2 шт., чохол карданного валу переднього моста правий DW244B - 4 шт., чохол карданного валу переднього моста лівий DW244B - 2 шт., втулка хвостовика переднього моста DW244B - 3 шт.; 20) колеса ходові моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705, їх частини та приладдя. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: фланець маточини переднього колеса DW244B - 4 шт., колесо в зборі 6,00-12 DW244B - 2 шт., колесо в зборі 7,5-20 DW244B - 2 шт., вантаж заднього колеса DW244B - 4 шт., диск переднього колеса6.00х12 DW244B - 2 шт., диск заднього колеса 7,5х20 DW244B - 5 шт.; 21) системи підвіски моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705 та їх частини. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: кришка поворотного кулака 1 DW244B - 2 шт., кришка поворотного кулака DW244B - 2 шт., фланець поворотного кулака DW244B - 4 шт.; 22) радіатори, призначені для охолодження рідини (тосол, антіфриз, вода), запасні частини до сільськогосподарської техніки: радіатор DW244B - 5 шт.; 23) частини вихлопних систем для відведення відпрацьованих газів із двигуна, виготовлені з чорних металів. Для ремонту і обслуговування сільськогосподарської техніки: кожух коліна вихлопної труби DW244B - 5 шт., коліно вихлопної труби DW244B - 5 шт.; 24) зчеплення у складенні та їх частини, призначені для передачі крутного моменту, плавного перемикання передач, гасіння крутильних коливань, короткочасного від`єднання трансмісії від двигуна. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: важіль зчеплення отжимной DW244B - 30 шт.; шків зчеплення DW244B - 2 шт., важіль зчеплення віджимний DW244B - 60 шт. диск зчеплення пружинний DW244B - 5 шт., диск зчеплення нажимной DW244B - 6 шт., болт зчеплення DW244B - 9 шт., пластина нажимна DW244B - 5 шт., диск зчеплення DW244B - 2 шт.; 25) рульові колеса, рульові колонки та катери рульових механізмів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: колесо рульове DW244B - 5 шт.; 26) сидіння, що використовуються в сільськогосподарській техніці, тракторах: сидіння DW244B - 10 шт.
Відповідно до даної декларації позивачем була заявлена митна вартість товару, що вказана в специфікації №2020-3z від 29.04.2020 року 1622,40 доларів США.
Митна вартість товару заявлена позивачем визначена із застосуванням основного методу.
Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано наступні документи: декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №SF/5 від 05.09.2019 року; додаток (специфікацію) до нього від №2020-3z від 29.04.2020 року; рахунок-фактури №SF2020-3 від 27.05.2020 року; пакувальний лист від 27.05.2020 року.
Судом встановлено, що митним органом було складено та направлено позивачу повідомлення № 1 до ЕМД від 04.09.2020 року № UA110150/2020/014636 , в якому, зокрема, зазначено наступне.
У відповідності до ст. 337 Митного кодексу України, при проведені перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів виявлено наступне.
1. ТОВ «Промислова Компанія «ДТЗ» до митного контролю та оформлення 04.09.2020 року за ЕДМ № UA110150/2020/014636 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр. 44) від 05.09.2019 року №SF/5 з SHANDONG SHIFENG (GROUP) CO., LTD. за специфікацією від 29.04.2020 року №2020-3-z за рахунком-інвойс від 27.05.2020 року № SF2020-3. Загальна фактура вартості оцінюваних товарі відповідно до гр. 22 ЕДМ № UA110150/2020/014636 1622,40 дол. США, що підтверджується відомостями у специфікації від 29.04.2020 року №2020-3-z. Проте, відповідно до рахунку-інвойс від 27.05.2020 року № SF2020-3 загальна вартість партії 117902,40 дол. США. У рахунку-інвойс від 27.05.2020 року № SF2020-3 наявне посилання на специфікацію від 29.04.2020 року №2020-3, щодо митного оформлення не надавалось.
2. Відповідно до відомостей, наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснювалось на комерційних умовах FOB Qingdao, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умов терміну FOB на продавця покладено обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи зовнішньоекономічної угоди контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 контракту від 05.09.2019 року № SF/5 продавцем здійснено митні формальності у країни відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінювальної партії товару (вартість, умов поставки, ваги) не надано.
3. Відповідно п. 5.2 контракту від 05.09.2019 року № SF/5 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних специфікаціях (додатках) до контракту. У специфікації від 29.04.2020 року №2020-3- z, зазначено, що оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, продавець виконав поставку, коли товар пройшов через поручні судна в назначеному порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 08.06.2020 року №597511971, товар було завантажено на судно 08.06.2020 року.
Якщо рахунок сплачено, документи, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінювального товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
4. Згідно з ЕМД поставка оцінювального товару здійснювалось у контейнері на морському судні MSC ELOANE за коносаментом від 08.06.2020 року №597511971. За використанням інтернет-ресурсу www.maersk.com встановлено наявність перевантаження товару з морського судна MSC ELOANE на MAERSK KIEL у порту Salalah, Oman. Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 Митного кодексу України, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовим митної вартості товару.
5. У коносаменті від 08.06.2020 № 597511971 у графі «Fordeliveryapplyto» (Для доставки звертатися до) зазначено - ICS LTD, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "Промислова Компанія "ДТЗ" та/або «GlobalContainerLinesLatvija SIA» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
Враховуючи вищезазначене, в наданих документах містяться суперечні відомості щодо включення додаткових витрат до загальної вартості транспортування, що є складовим митної вартості у розумінні частини десятої ст. 58 Митного кодексу України.
7. Враховуючи відомості інтернет-ресурсу www.maersk.com оцінювальна партія товару прибула в порт Південний за коносаментом №597511971 05.08.2020 року.
Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортно-експедиційних послуг декларантом не надано.
З урахуванням п.2 та п. 3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Судом встановлено, що позивачем надано до митного органу лист від 07.09.2020 року №746 щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару за ЕМД №UA110150/2020/014636 від 04.09.2020 року, в якому позивачем викладено пояснення, додатково надано до митниці прайс-лист від 17.04.2020 року, комерційну пропозицію від 22.04.2020 року. Також декларант повідомив митний орган, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надані, повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, як єдину складову митної вартості товару, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Скориставшись правом, передбаченим п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України, позивач задекларував зазначену партію товару, а митний орган випустив товар у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/015047 від 11.09.2020 року.
Як вбачається з матеріалів справи відповідно до специфікацій: №2020-4-z від 10.06.2020 року було здійснено поставку.
З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2020 року позивачем до митного оформлення подана електронна митна декларація №UA110150/2020/015297, відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення було заявлено запасні частини для ремонту і обслуговування сільськогосподарської техніки у кількості 17 товарів, а саме: 1) дзеркала скляні заднього огляду для транспортних засобів. Встановлюються в або на кабіні водія трактора, скляні в пластиковій рамі: ліве дзеркало з кронштейном DW240B - 25 шт., праве дзеркало з кронштейном DW240B - 25 шт.; 2) вироби з чорних металів інші, виготовлені методами токарної та фрезерної обробки, запасні частини до сільськогосподарської техніки. Не військового призначення: ручка стартера DW240B - 6 шт., захист ременів DW240B - 3 шт.; 3) інструмент у наборах до сільськогосподарської техніки з недорогоцінних металів, з двох або більше товарних позицій. У пластикових кейсах для роздрібної торгівлі, складається з гайкових ключів, викруток, ключів спеціального призначення. ЗІП малий DW240B - 40 шт., ЗІ великий DW244B - 2 шт.; 4) арматура кріплення з недорогоцінних металів, що використовуються у кузовах транспортних засобів, тракторах цивільного сільськогосподарського призначення: навісний механізм DW240B - 10 шт., замок капота DW240B (комплект) - 12 шт.; кріплення тяги педалі зчеплення DW240B - 13 шт., пластина кріплення переднього моста DW244B - 9 шт.; 5) обладнання для фільтрування або очищення газів, фільтри забору та очищення повітря для двигунів внутрішнього згоряння. Для ремонту і обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Фільтр повітряний в зборі DW244B - 23 шт.; 6) вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи, з чавуну або сталі. Частини двигунів внутрішнього згоряння, колінчасті вали для тракторних двигунів, повноопорні, сталеві. Забезпечують зворотньо-поступальний рух поршнів двигуна до кпп. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: вал колінчастий DW244B - 8 шт. 7) вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Вал первинний 1 КПП DW244B - 5 шт.; 8) маховики та шківи з чавуну або сталі, призначені для передачі крутного моенту від двигуна на коробку перемикання швидкостей. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Маховик DW244B - 10 шт.; 9) прилади освітлювальні або візуальної сигналізації. Блоки для сигналізаційного оповіщення водія, для встановлення на моторних транспортних засобах. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: покажчик тиску масла двигуна DW244B - 11 шт., покажчик температури двигуна DW244B - 21 шт., покажчик повороту і стопа задній правий DW244B - 5 шт., покажчик повороту і стопа задній лівий DW244B - 5шт., фара задня додаткова DW240B - 5 шт.; 10) комплекти проводів для свічок запалювання та комплекти проводів інших типів, які використовуються в моторних транспортних засобах. Призначена для забезпечення живлення всіх електричних вузлів трактора: електропроводка DW240B - 4 шт.; 11) частини та пристрої для кузовів моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705. Запасні частини до сільськогосподарської техніки, тракторів цивільного призначення: Решітка капота DW248B - 2 шт., крило заднє праве DW244B - 3 шт., крило заднє ліве DW244B - 3 шт.; 12) частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705. Гальма і гальмові системи з підсилювачами та їх частини для барабанних гальм. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: барабан гальмівний DW244B - 8 шт.; 13) частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705: корпус КПП і заднього моста в зборі DW244B - 1 шт.; 14) мости ведучі з диференціалом у складанні з іншими складовими частинами трансмісії або без них, мости неведучі. Для ремонту і обслуговування сільськогосподарської техніки: міст передній в зборі DW244B - 2 шт.; 15) радіатори, призначені для охолодження рідини (тосол, антіфриз, вода), запасні частини до сільськогосподарської техніки: радіатор DW244B - 11 шт.; 16) рульові колеса, рульові колонки та картери рульових механізмів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: колесо рульове DW244B - 5 шт.; 17) сидіння, що використовуються в сільськогосподарській техніці, тракторах: сидіння DW240B - 2 шт.
Відповідно до даної декларації позивачем була заявлена митна вартість товару, що вказана в специфікації №2020-4-z від 10.06.2020 року 1669,19 доларів США.
Митна вартість товару заявлена позивачем визначена із застосуванням основного методу.
Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано наступні документи: декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №SF/5 від 05.09.2019 року; додаток (специфікацію) до нього від №2020-4-z від 10.06.2020 року; рахунок-фактури №SF2020-4 від 25.06.2020 року; пакувальний лист від 25.06.2020 року.
Судом встановлено, що митним органом було складено та направлено позивачу повідомлення № 1 до ЕМД від 04.09.2020 року № UA110150/2020/015297, в якому, зокрема, зазначено наступне.
У відповідності до ст.337 МКУ, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне.
1. ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 17.09.2020р. за ЕМД №UA 110150/2020/015297 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 05.09.2019р. №SF/5 з SHANDONG SHIFENG (GROUP) CO., LTD. за специфікацією від 10.06.2020р. №2020-4-г,за рахунком-інвойс від 25.06.2020р. №SF2020-4. Загальна фактурна вартість оцінюваних товарів відповідно до гр..22 ЕМД №UA110150/2020/015297 - 1669,19дол.США, що підтверджується відомостями у Специфікації від 10.06.2020р. №2020-4-z. Проте, відповідно до рахунку-інвойс від 25.06.2020р. № SF2020-4 загальна вартість партії товару -117949,19 дол. США. У рахунку-інвойс від 25.06.2020р. № SF2020-4 наявне посилання на специфікацію №2020-4, що до митного оформлення не надавалась.
2. Відповідно до відомосте наданих до митного оформлення документі, поставка оцінюваного товару здійснювалось на комерційних умовах FOB Qingdao, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умов терміна FOB на продавця покладено обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи зовнішньоекономічної угоди контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 контракту від 05.09.2019 року № SF/5 продавцем здійснено митні формальності у країни відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінювальної партії товару (вартість, умов поставки, ваги) не надано.
3. Відповідно п. 5.2 контракту від 05.09.2019 року № SF/5 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних специфікаціях (додатках) до контракту. У специфікації від 10.06.2020 року №2020-4-z, зазначено, що оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, продавець виконав поставку, коли товар пройшов через поручні судна в назначеному порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 09.07.2020 року №597512100, товар було завантажено на судно 09.07.2020 року. Якщо рахунок сплачено, документи, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінювального товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Згідно з ЕМД поставка оцінювального товару здійснювалось у контейнері на морському судні MSC ARINA за коносаментом від 09.07.2020 року №597512100.
За використанням інтернет-ресурсу www.maersk.com встановлено наявність перевантаження товару з морського судна MSC ARINA на MAERSK HAVANA у порту Ningbo, China, та з судна MAERSK HAVANA на судно SANTA CRUZ в порту SaidEast. Egypt. Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 Митного кодексу України, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовим митної вартості товару.
5. У коносаменті від 09.07.2020р. № 59751200 у графі «Fordeliveryapplyto» (Для доставки звертатися до) зазначено - ICS LTD, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "Промислова Компанія "ДТЗ" та/або «GlobalContainerLinesLatvija SIA» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
Враховуючи вищезазначене, в наданих документах містяться суперечні відомості щодо включення додаткових витрат до загальної вартості транспортування, що є складовим митної вартості у розумінні частини десятої ст. 58 Митного кодексу України.
7. Враховуючи відомості інтернет - ресурсу www.maersk.com оцінювальна партія товару прибула в порт Південний за коносаментом №597512100 02.09.2020 року.
Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортно-експедиційних послуг декларантом не надано.
З урахуванням п.2 та п. 3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Судом встановлено, що позивачем надано до митного органу лист від 18.09.2020 року №784 щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару за ЕМД №UA110150/2020/015297 від 17.09.2020 року, в якому позивачем викладено пояснення, додатково надано до митниці прайс-лист виробника з перекладом на українську мову, комерційну пропозицію виробника з перекладом на українську мову, інформацію з сайту морської лінії. Також декларант повідомив митний орган, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надані, повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, як єдину складову митної вартості товару, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Проте, 22.09.2020 року відповідачем складено повідомлення №2 до електронної митної декларації від 17.09.2020 року №UA110150/2020/015297, в якій зазначає, що враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару, відмову декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідносте, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МКУ, п.6 ст.54 МКУ.
Скориставшись правом, передбаченим п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України, позивач задекларував зазначену партію товару, а митний орган випустив товар у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/015611 від 23.09.2020 року.
Вважаючи вказані рішення №UA110150/2020/000086/1 від 10.09.2020 року про коригування митної вартості товарів та рішення №UA110150/2020/000096/1 від 22.09.2020 року про коригування митної вартості товарів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачено Митним кодексом України та іншими нормативними актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митного органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
За змістом ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.
Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 51 та частини 1 статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом частини 2 статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Частинами 1 та 2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок- фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Проте, як в надісланих позивачеві електронних повідомленнях, так і в оскаржуваному рішенні відповідачем не вказано, які саме конкретні причини (підстави, передумови, невідповідності) стали підставою для витребовування від нього додаткових документів.
При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їх ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових) й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, суд зазначає, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, шо стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі № 815/5791/17.
Відповідачем не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ст. 57 Митного кодексу України).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частинами 2,3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин 4,5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
1.Щодо посилань митного органу на розбіжності між заявленої вартості товарі у специфікаціях та у рахунках-інвойс.
Так судом встановлено, що загальна фактурна вартість товарів, які зазначені в ЕМД №UA110150/2020/014636 становить 1622,40 дол. США, що також підтверджується відомостями у специфікації від 29.04.2020 року №2020-3-z.
Проте, відповідно до рахунку-інвойс від 27.05.2020 року №SF2020-3 загальна вартість партії товару становить 117902,40 долю США.
Також судом встановлено, що загальна фактурна вартість товарів, які зазначені в ЕМД №UA110150/2020/015297 становить 1669,19 дол. США, що також підтверджується відомостями у специфікації від 20.06.2020 року №2020-4-z.
Проте, відповідно до рахунку-інвойс від 25.06.2020 року №SF2020-4 загальна вартість партії товару становить 117949,19 долю США.
Відповідно до п. 7.2. за бажанням декларанта товари, що ввозяться на митну територію України у складі однієї партії, можуть декларуватись за кількома МД за умови, що фактурна вартість кожної частини партії, отриманої в результаті такого розділення, перевищує суму, еквівалентну 100 євро.
З матеріалів справи вбачається, що перша частина товарів, яка вказана в рахунку-інвойс від 27.05.2020 року №SF2020-3, а саме, трактор для сільськогосподарських робіт загальною вартістю 116280,00 дол. США оформлено 10.08.2020 року за ЕМД UA110150/2020/013073.
Також з матеріалів справи вбачається, що перша частина товарів, яка вказана в рахунку-інвойс від 27.05.2020 року №SF2020-4, а саме, трактори для сільськогосподарських робіт загальною вартістю 116280,00 дол. США оформлено 07.09.2020 року за ЕМД UA110150/2020/014716.
Таким чином, суд приходить до висновку, що розбіжності між специфікаціями та рахунками-інвойс не має оскільки частина товарів які були зазначені в рахунках-інвойс №SF2020-3, №SF2020-4, а саме, трактори митним органом вже були оформлені.
Також митним органом було зазначено, що рахунку-інвойс в № SF2020-3 та №SF2020-4 наявне посилання на специфікації від 29.04.2020 року №2020-3 та №2020-4, що до митного оформлення не надавалось.
Суд не бере це до уваги, оскільки, дані специфікації позивачем були надані до оформлення ЕМД UA110150/2020/013073 та UA110150/2020/014716 про що свідчить відповідні записи в гр. 44 вищевказаних митних деклараціях.
2. Щодо висновків про те, що декларантом не надано документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги), суд зазначає, що правила Інкотермс не є міжнародним договором. Відповідно до Коментарю Міжнародних правил Інкотермс 2010 правила носять інформативний характер. Відповідно до п. 3.1.1 контракту № SF/5 від 05.09.2019 року у разі використання правил Інкотермс FOB у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу.
Суд погоджується з доводами позивача, що надання документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів не передбачено жодним документом.
Ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки, не є джерелом інформації про митну вартість товару, оскільки цей документ не передбачений переліком документів, визначених статтю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 року у справі № 810/4116/17 зазначив, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, доводи відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо умов здійснення експортної операції, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, не відповідають дійсності.
3. Також, митним органом зазначено, що у наданих до митних декларацій специфікаціях №2020-3-z від 29.04.2020 року та №2020-4-z від 10.06.2020 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Проте, декларантом до митного оформлення банківські платіжні документи не надавалися.
З цього приводу суд зазначає, що для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивач надав ряд документів, в тому числі, контракт №SF/5 від 05.09.2019 року, згідно якого оплата товару здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.
Таким чином, надати будь-яке підтвердження оплати товару не є обов`язковим на дату подання декларації, оскільки така оплата в повному обсязі відсутня.
Також, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи митного органу про те, що надано транспортних документів про здійснення перевантаження вантажу з одного транспортного засобу на інший та відсутність транспортних перевізних документів, що підтверджують переміщення вантажу та додаткових витрат з цієї підстави, що не підтверджено.
Так, судом встановлено, що перевезення вантажу згідно коносаментів здійснено компанією «GlobalContainerlinesLatvija SIA» як мультимодальне, тобто здійснюване декількома видами транспорту, відповідальність за яке несе один перевізник, у зв`язку з чим додаткові витрати в даному випадку не були понесені позивачем.
Отже, загальним документом на всьому шляху перевезення слугує транспортний документ.
Відповідно до наказу Мінфіну №651 від 30.05.2012 року «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», відомості про відправника, якщо переміщення товарів здійснювалось послідовно за декількома товарно-транспортними документами, декількома видами транспорту, відомості про особу яка є відправником, зазначається згідно з першим із зазначених документів.
Таким чином, суд зазначає, що достатнім є надання коносаменту як єдиного транспортного документа для визначення числових значень транспортної складової.
Щодо твердження відповідача, що інформація яка міститься в рахунках, актах виконаних робіт та довідках про транспортні витрати не відповідає інформації яка зазначена в заявках.
Судом встановлено, що для підтвердження позивачем було надано рахунок-фактури на оплату фрахту.
Як встановлено судом та матеріалами справи підтверджено, що пунктом 4.3 контракту №1510/912/2019 від 15.10.2019 року визначено, що у разі перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включаються в загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначено в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.
Таким чином, умовами контракту передбачено включення перевантаження у загальну вартість ТЕО (фрахту).
Такі доводи відповідача не враховуються, оскільки, відповідно до умов контракту ТЕО вартість перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), та така витрата не є додатковою в контексті контракту.
У зв`язку з чим, відсутні будь-яких розбіжностей п. 12 заявках на перевезення з відомостями викладеними у рахунка (інвойсах) та актах виконаних робіт не містить.
Щодо посилання відповідача, що у рахунках про надання ТЕО визначені терміни оплати, проте, банківські платіжні документи щодо здійснення оплати послуг транспортування декларантом не надавалися, суд зазначає, що термін оплати фрахту в день декларування не сплинув.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст.53 МК України, банківські платіжні документи надаються за умови сплати рахунку.
Оскільки станом на момент подання декларації рахунок не було сплачено, підстави для надання платіжних документів були відсутні.
Щодо того, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 3, 4ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі №21-127а15.
Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача.
Розбіжність між рівнем заявленої Декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 року у справі № 815/3400/17.
Крім того, суд звертає увагу, що застосована Митницею митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, який раніше був оформлений у митному відношенні за митною вартістю, яку також визначеною митним органом за резервним методом.
Вищевказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду від 31.01.2018р. у справі № 810/2839/17, від 22.08.2019р. у справі № 810/2784/18, від 23.07.2019р. у справі № 1140/3242/18, від 21.08.2019р. у справі № 520/9022/18.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA110150/2020/000086/1 від 10.09.2020 року, № UА110150/2020/000096/1 від 22.09.2020 року, є протиправними та підлягають скасуванню.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №682 від 02.02.2021 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UА110150/2020/000086/1 від 10.09.2020 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UА110150/2020/000096/1 від 22.09.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька