Справа № 440/7223/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р.Справа № 440/7223/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.

представників сторін : позивача - Бородіної Н.В., відповідача - Хорошанюк А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, по справі № 440/7223/20

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

07 грудня 2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (ГУ ДПС у Полтавський області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 29.07.2020 року № 5, № 5.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки від 09.07.2020 року про порушення вимог частин 20, 37 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, та пального" є помилковими, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті за відсутності для цього підстав. Так, 01.07.2019 року реалізація пального (скрапленого газу) не відбувалась, а розрахункові операції № 14459, 14460, які були сформовані помилково, скасовані, про що того ж дня складено відповідні акти. Щодо застосування реєстратора розрахункових операцій, який не було вказано у ліцензії пояснив, що протягом часу з 02.06.2020 року по 02.07.2020 року роздрібна торгівля пальним здійснювалась на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 1900287 від 04.07.2019 року строком дії до 04.07.2024 року. Під час дії ліцензії позивачем було зареєстровано додатковий реєстратор розрахункових операцій, який забезпечував передання інформації про здійснювані розрахунки до контролюючого органу. Зауважень з боку відповідача щодо реєстрації додаткового реєстратора розрахункових операцій не було, а тому вважає, що не допускав жодних порушень з цього приводу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі №440/7223/20 адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29.07.2020 року № 5, № 5.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014; ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3824,75 грн. (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні сімдесят п`ять копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 440/7223/20, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що в ході фактичної перевірки встановлено реалізацію 01.07.2019 пального через PPO Mini-T400МЕ, на загальну суму 366,84 грн без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а також в період з 02.06.2020 по 02.07.2020 включно здійснення роздрібної торгівлі пальним через ЕККА, що не зазначений у ліцензії. Скасовуючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було взято до уваги, що чеки повернення РРО №14461, 14462 від 01.07.2019 надруковано відповідно о 10 год. 58 хв. 20 сек. та о 10 год. 48 хв. 52 сек. після спливу більш ніж 2 години від часу відпуску. Звернув увагу, що у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА повинен забезпечувати у єдиному нерозривному циклі, у зв`язку з чим фактично відпущений скраплений газ неможливо повернути з балону автомобіля до резервуару, а тому посилання позивача на повернення такого газу та пробиття чеків повернення РРО є таким, що не може відповідати дійсним обставинам справи.

Вважає, що перевірка ФОП ОСОБА_1 ініційована за наявності законних підстав (пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України), внаслідок отримання інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, при цьому наказ на проведення перевірки відповідає вимогам, які встановлені до його змісту згідно п.81.1 ст. 81 ПК України.

В наданих до суду додаткових письмових поясненнях виклав аналогічні за змістом доводи, що і в апеляційній скарзі відносно реалізації пального на автогаззаправці 01.07.2019. Також зазначив, що в констатуюючій частині акту фактичної перевірки помилково відображено порушення ч. 36 ст. 15 Закону №481/95-ВР, замість частини 37 ст. 15 Закону №481/95-ВР, що за змістом листа Вищого арбітражного сукду України від 10.03.1998 № 01-8/91 не є підставою для незастосування штрафних (фінансових) санкцій.

Представник позивача в наданому до суду апеляційної інстанції письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що висновки акту перевірки від 09.07.2020 року про порушення вимог частин 20, 37 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, та пального" не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

В наданих до суду письмових поясненнях представник позивача пояснив, що внаслідок звернення 03.06.2020 до ГУ ДПС у Полтавській області із заявою про скасування реєстратора, що зазначений в ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, у зв`язку з закінченням терміну його дії та отримання 25.05.2020 від ГУ ДПС у Полтавській області реєстраційного посвідчення № НОМЕР_2 про реєстрацію РРО MINI-T 400ME заводський номер ПБ , фіскальний номер без будь-яких зауважень з боку контролюючого органу під час реєстрації вказаного РРО, а також не повідомленння та не роз`яснення про обов`язкове внесення змін до додатку до ліцензії із зазначенням вищевказаного реєстратора розрахункових операцій, вважає, що діяв правомірно використовуючи РРО, який забезпечував передання інформації про здійснення розрахунків до контролюючого органу та був зареєстрований, однак не зазначений в ліцензії.

Підсумовуючи вищевикладене наполягав, що роздрібна торгівля пальним у період з 02.06.2020 по 02.07.2020 здійснювалася з використанням РРО MINI-T 400ME заводський номер ПБ , фіскальний номер , який зареєстровано в встановленому порядку з місцем господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а тому порушень ч.37 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" позивачем допущено не було.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав та мотивів, викладених в скарзі, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Полтавський області підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем 17.02.1997 року, про що міститься запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 0000288; основний вид економічної діяльності: 47.30 роздрібна торгівля пальним (а.с. 9).

09.07.2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки складено акт (довідку) № 0170/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 09 липня 2020 року (а.с. 56-59), в якому зафіксовано порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , зокрема, частин 20, 37 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

За змістом акту перевірки № 0170/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 09 липня 2020 року в ході перевірки встановлено, що в період з 02.06.2020 року по 02.07.2020 року включно здійснювалась роздрібна торгівля пальним через електронний контрольно - касовий апарат (РРО), не зазначений в ліцензії (вартість реалізованої продукції за період з 02.06.2020 року по 02.07.2020 року включно становить 66237,55 грн); згідно копій розрахункових документів (почекової інформації), що надходить до органів державної податкової служби по дротових та/або бездротових каналах зв`язку здійснювалась роздрібна торгівля пальним (скрапленим газом) без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме: згідно чеку РРО № 14459 від 01.07.2019 року о 8 год. 34 хв. 20 сек. реалізовано 28,24 л. газу по ціні 12,99 грн. за літр на загальну суму 366,84 грн.; - згідно чеку РРО № 14460 від 01.07.2019 року о 8 год. 42 хв. 04 сек. реалізовано 30,79 л. газу пропан по ціні 12,99 грн. за літр на загальну суму 399,96 грн.

На підставі акту перевірки № 0170/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 09 липня 2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесені податкові повідомлення - рішення від 29.07.2020 року №5 про застосування штрафу в сумі 132475,10 грн. за порушенням вимог частини 37 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та № 5 про застосування штрафу в сумі 250000 грн. за порушення вимог частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (а.с. 50, 52).

Позивач не погодився із вищевказаними рішеннями та оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності податкових повідомлень-рішень від 29.07.2020 року №5 та № 5 та наявності підстав для їх скасування, оскільки відповідачем не доведено факту роздрібної торгівлі пальним позивачем 01.07.2019, а незазначення відповідачем додаткового реєстратора розрахункових операцій у додатку до ліцензії не може призводити до відповідальності позивача. При цьому дії позивача з реалізації пального через РРО, відомості про який не включено до ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, не призвели до жодних негативних наслідків у сфері відповідного регулювання та не створили шкоді державі та/або суспільству, що унеможливлює застосування штрафних санкцій.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 29.07.2020 № 5, яким застосовано штраф в сумі 250000 грн. за порушення вимог частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Частиною 20 статті 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з частиною 31 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

За змістом статті 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Закону документів.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Зі змісту наведених норм вбачається, що для здійснення господарської діяльності, пов`язаної, зокрема, з реалізацією пального, суб`єкти господарювання зобов`язані мати відповідну ліцензію. Недотримання такої вимоги закону є підставою для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підтвердження факту реалізації позивачем пального без наявності ліцензії представником відповідача надана до суду інформація з аналітичної системи щодо проведення 01.07.2019 року розрахункових операцій згідно чеків продажу № 14459 та № 14460 на суми 366,84 грн та 399,96 грн (а.с. 60). Водночас із вказаної інформації також вбачається, що позивачем були проведені розрахункові операції відповідно до чеків повернення № 14461 та № 14462 на суми 366,84 грн та 399,96 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що в липні 2019 року позивачем використовувався зареєстрований в Пирятинському відділенні Лубенської ОДПІ РРО типу MINI-Т 400МЕ, заводський номер НОМЕР_3 , програмне забезпечення 4101-3 з вбудованим модемом, фіскальний номер . Згідно з пунктом 5.4.7 посібника з експлуатації апарату електронного контрольного - касового апарату типу MINI-Т 400МЕ визначено, що "видатковий чек - це чек видачі готівки у разі повернення або прийому товару; можливе його використання також для відміни помилкової суми".

З письмових пояснень представника позивача вбачається, що чеки РРО № 14459 від 01.07.2019 08 год. 34 хв. 20 сек. на 28.24 л. газу по ціні 12.99 грн. за літр на загальну суму 366,84 грн та РРО № 14460 від 01.07.2019 8 год. 42 хв. 04 сек. на 30,79 л. газу по ціні 12,99 грн за літр на загальну суму 399,96 грн були сформовані помилково (а.с.111).

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду копії роздрукованих чеків РРО № 14461 від 01.07.2019 о 10 год. 58 хв. 20 сек. на повернення 28,24 л. газу по ціні 12,99 за літр на загальну суму 366,84 грн та № 14462 від 01.07.2019 о 10 год. 58 хв. 52 сек. на повернення 30,79 газу по ціні 12,99 грн за літр на загальну уму 399,96 грн, а також акти від 01.07.2019 про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків.

Вказані обставини також підтверджуються показами свідка касира ОСОБА_2 , що надані в суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 № 547 (далі - Порядок № 547) реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 547 якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається під час скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку або помилково вибраної форми оплати (готівка, картка, кредит тощо). В акті зазначаються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа.

З приводу доводів представника відповідача про неможливість помилкового пробиття чеків на реалізацію пального, оскільки у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА повинен забезпечувати єдиний нерозривний технологічний цикл, колегія суддів зазначає, що згідно Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затверджений наказом ДФС України від 28.09.2016 року № 813, сферою застосування електронного контрольного - касового апарату типу MINI-Т 400МЕ є торгівля, громадське харчування та сфера послуг.

При цьому, у висновках контролюючого органу, викладених в акті перевірки, вказано, що РРО типу НОМЕР_4 не має можливості працювати з паливороздавальними колонками в єдиному циклі та його застосування не передбачено на автозаправних станціях, у зв`язку з чим рішенням контролюючого органу № 0170/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 09.07.2020 скасовано реєстрацію РРО MINI-T 400ME ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку із застосуванням останнім не за сферою застосування.

Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що враховуючи конструкцію апарату РРО позивача, який був зареєстрований контролюючим органом, тобто дозволеним до використання в господарській діяльності щодо відпуску пального, чеки РРО №14459 та №14460 могли бути проведенні без фактичної заправки автомобіля, у зв`язку з чим і скасування помилково проведених через РРО сум розрахунків шляхом реєстрації від`ємної суми могло мати та, як вбачається зі змісту чеків РРО № 14461 від 01.07.2019 та № 14462 від 01.07.2019, а також актів від 01.07.2019 мало місце у спірних відносинах (а.с. 27-29).

Щодо обґрунтувань відповідача, викладених в апеляційній скарзі стосовно неможливості повернення з балону автомобіля до резервуару фактично відпущеного скрапленого газу, що свідчить про неможливість повернення скрапленого газу та помилковість пробиття чеків, колегія суддів зауважує, що факт саме відпущення скрапленого газу не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому такі посилання мають характер припущень, які не повинні враховуватися судом апеляційної інстанції.

Таким чином, обставини відпуску пального ФОП ОСОБА_1 без наявності ліцензії 01.07.2021 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, факт реалізації позивачем пального без наявності ліцензії 01.07.2019 року та, як наслідок, порушення позивачем частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, та пального" слід вважати недоведеним, а податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 5 від 29.07.2020 року, яке прийнято на підставі такого висновку, таким, що підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 29.07.2020 № 5, яким застосовано до позивача штраф в сумі 132475,10 грн за порушення вимог частини 37 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме за здійснення в період з 02.06.2020 по 02.07.2020 включно роздрібної торгівлі пальним через ЕККА, що не зазначений у ліцензії, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання та/або зміною типу акціонерного товариства), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень (абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»).

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Колегією суддів встановлено, що позивачем отримана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 1900287 із терміном дії з 04.07.2019 року по 04.07.2024 (а.с.15).

У додатку до ліцензії №19000287 вказано перелік реєстраторів розрахункових операцій, з якого вбачається електронний контрольно-касовий апарат фіскальний номер РРО - , код контролюючого органу, в якому зареєстровано РРО - 1623, дата реєстраційного посвідчення РРО НОМЕР_5 , назва моделі (модифікації) РРО MINI-T 400ME, заводський номер РРО НОМЕР_3 , виробник ТОВ «Юнісістем», дата виготовлення РРО 18.06.2013.

З нефіскального чеку від 09.07.2020 року судом апеляційної інстанції встановлено, що за період з 02.06.2020 року по 02.07.2020 року через реєстратор розрахункових операцій ФН проведені операції та видані 209 касових чеків на загальну суму 66237,55 грн (а.с.69).

Також матеріалами справи підтверджено, що 25 травня 2020 року ФОП ОСОБА_1 зареєстровано додатковий РРО того ж самого типу, який вказаний у додатку до ліцензії №19000287, із заводським номером ПБ, фіскальний номер , при цьому заяву про внесення змін до додатку до ліцензії, у зв`язку з реєстрацією нового ОСОБА_3 не подано. Доказів зворотного позивачем не надано, вказані обставини фактично не спростовуються.

Колегія суддів акцентує, що за правилами статті 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» видача нової ліцензії у зв`язку зі змінами відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії, здійснюється за заявою суб`єкта господарювання, а не автоматично внаслідок реєстрації нового ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем не наведено жодних обґрунтувань на підтвердження відсутності порушень, за які застосовано фінансові санкції. Більш того, сам позивач не заперечує, що ним проведено операції через ЕККА не зазначений в ліцензії. В обґрунтування позовних вимог позивачем покладено виключно формальні обставини, які не є належними доказами для підтвердження неправомірності застосування фінансових санкцій.

Слід відмітити, що законодавством не встановлено обов`язку контролюючого органу роз`яснювати платнику податків про необхідність подання заяви про внесення змін до ліцензії для зазначення в ній нового ЕККА.

При цьому, твердження позивача про забезпечення РРО, не вказаним у ліцензії, передання інформації про здійсненні розрахунки до контролюючого органу, не спростовують обов`язку платника податків здійснювати операції через ЕККА зазначений саме в ліцензії.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Враховуючи встановлені колегією суддів обставини та норми права, які слід застосувати при вирішенні спору в цій частині, контролюючим органом обґрунтовано застосовано до позивача штраф за здійснення роздрібної торгівлі пальним у період із 02.06.2020 року по 02.07.2020 року через не зазначений у ліцензії ЕККА.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року (справа № 2а-9358/11/1370), від 31 травня 2019 року (справа № 810/1583/15) від 01 лютого 2021 року (справа № 520/5562/19).

З огляду на викладене, вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.07.2020 № 5 задоволенню не підлягає.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі № 440/7223/20 в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.07.2020 № 5 підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову, в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі № 440/7223/20 є законним та обґрунтованим, отже залишається без змін.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

За приписами ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з квитанцією АТ "Полтава Банк" від 03.12.2020 № 03-8912024/С ФОП ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3824,75 грн. (а.с.8).

Слід відмітити, що ФОП ОСОБА_1 заявлено у даному позові вимоги майнового характеру (скасування податкових повідомлень-рішень).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позову майнового характеру до адміністративного суду сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції частково задоволено позовні вимоги, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору пропорційно до відмовленої частини позовних вимог, а саме в розмірі 1324,75 грн.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 440/7223/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.07.2020 № 5 та стягнення судового збору в цій частині.

Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі № 440/7223/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 12.07.2021 року