Справа № 295/13827/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/13827/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

13 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку призначеної пенсії з включенням в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 02.10.2020 із включенням до заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, у розмірі 80% відповідно до довідки Житомирського обласного центру зайнятості про складові заробітної плати вих. №3364/10-20 від 01.10.2020, з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не враховані при розрахунку пенсії відомості, зазначені у довідці Житомирського обласного центру зайнятості, про складові заробітної плати від 01.10.2020 за період з 01.03.2011 по 28.02.2013, а саме: не включено до складу заробітку матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01.03.2011 по 28.02.2013.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, код 13559341) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у перерахунку призначеної пенсії з урахуванням у сумі заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 02.10.2020 із включенням до заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 80% відповідно до довідки Житомирського обласного центру зайнятості про складові заробітної плати від 01.10.2020 за вих. №3364/10-20, з подальшим урахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 06.03.2013 по 30.04.2020 отримувала пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про державну службу", обчислену в розмірі 80% від середньомісячної заробітної плати.

З 01.05.2020 по 30.09.2020 отримувала пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 01.10.2020 позивача за її заявою переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про державну службу".

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 28.10.2020 розглянуло заяву позивача та повідомило, що розмір її пенсії обчислювався із заробітної плати, визначеної відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, яка становила 3049,21 грн., де: 1147,00 грн. - посадовий оклад + 70,00 грн. - надбавка за 11 ранг + 243,40 грн. - надбавка за вислугу років (20%) + 1588,81 грн. - середньомісячний розмір надбавок та премій за 24 календарних місяців роботи перед зверненням за призначенням пенсії з 01.03.2011 по 28.02.2013. Відповідач також зазначив, що для обчислення розміру пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не можуть бути враховані. Розмір пенсії на даний час становить 2439,37 грн. (3049,21 грн. х 80%). Проіндексований розмір пенсії - 2623,48 грн., у тому числі сума індексації - 184,11 грн.

Не погодившись із вказаною відмовою позивач за захистом своїх прав звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ (редакція станом на день призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, частина 1 статті 37-1 Закону №3723-ХІІ передбачала, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (ч. 2 ст. 33 Закону №3723-ХІІ).

Частиною першою статті 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, надбавка за особливі умови проходження державної служби та премії до державних і професійних свят, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, входили до системи оплати праці державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом у постановах від 02.04.2019 року у справі № 570/4196/16-а, від 09.04.2020 року у справі № 534/2349/16-а, від 22.04.2021 року у справі № 570/4196/16-а, від 09.04.2020 року у справі № 534/2349/16-а, від 22.04.2021 року у справі № 511/2958/15-а.

Надана позивачем довідка Житомирського обласного центру зайнятості вих. № 3365/10-20 від 01.10.2020 року враховує складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи позивача. Така форма довідки та надана в ній інформація відповідає вимогам постанови правління ПФУ № 5-1 від 14.02.2011 року. Тому твердження апелянта, що зазначена довідка суперечить вимогам чинного законодавства, не відповідає дійсності.

У справі що розглядається, суд зазначив про наявність підстав проведення перерахунку пенсії з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Посилання апелянта на те, що з 01.06.2015 року скасовані норми, щодо пенсійного забезпечення державних службовців, тому призначення (перерахунок) пенсії не проводиться є безпідставними, оскільки такий перерахунок позивач пов"язувала з неврахуванням зазначених видів виплат під час призначення їй пенсії, з яких утримано внесок на державне соціальне страхування, на які позивач мала право.

Аналогічної думки дійшов Верховний Суд у постанові від 22.04.2021 року у справі № 511/2958/15-а.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.