Справа № 583/2063/21
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2063/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейської роти 2 батальйону УПП в Сумській області Гриценко Наталії Григорівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М. подав до суду адміністративний позов, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4202015, винесену 13.05.2021 року поліцейською батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Н.Г., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою серії ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн за перевезення вантажу, габарити якого перевищують допустимі норми, без відповідного дозволу Національної поліції України. Представник позивача зазначає, що вказана постанова була винесена у відсутність ОСОБА_1 , якого не було повідомлено про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення. Так, 13.05.2021 року в с. Климентове, Охтирського району, Сумської області, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений інспектором Держтрансбезпеки України, на вимогу якого позивач надав для огляду посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За порушення правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів інспектором Держтрансбезпеки України було складено протокол про адміністративне правопорушення. В цей час поліцейська батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Н.Г. підійшла до інспектора Держтрасбезпеки України та почала щось писати, при цьому нічого не пояснюючи ОСОБА_1 , після чого вручила йому оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, в якій попрохала поставити свій підпис. Представник позивача вказує на те, що відповідачкою під час винесення постанови про адміністративне правопорушення ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року не здійснювалося заміри габаритів вантажу, а також ОСОБА_1 не було надано для ознайомлення відеозапису або будь-якого іншого доказу, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

14.06.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Відповідачу роз`яснено право надати відзив на позовну заяву у строк до 24.06.2021 року.

24.06.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України, роз`яснено право надати відзив на позовну заяву у строк до 07.07.2021 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Зазначили, що при винесенні відповідачем постанови про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року було допущено порушення передбаченого законом порядку її винесення, а саме не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд поліцейським патрульної поліції матеріалів адміністративної справи щодо нього, не досліджено доказів. Фактичного розгляду справ не відбувалось, поліцейська лише повідомила позивача про те, що відносно нього буде складена постанова, роздрукувала оскаржувану постанову та дозволила позивачу рух. Крім того, зміст постанови про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, в ній відсутні посилання на жоден із доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, зокрема, на акти Укртрансбезпеки, на які в обгрунтування своєї позиції посилається відповідач у відзиві на позовну заяву.

Відповідачка - поліцейська батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Н.Г. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена у передбаченому законом порядку. У відзиві на позовну заяву (а.с. 22-28) відповідачка просила у задоволенні позовних вимог відмовити, пославшись на їх безпідставність та необгрнтованість. Зазначила, що 13.05.2021 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 2 батальйону Управлінні патрульної поліції в Сумській області вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області, під час якої здійснювала контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Цього дня близько 16.44 год поблизу будинку № 2 по вул. Дачна, в с. Климентове, Охтирського району, Сумської області , було виявлено та зупинено автомобіль марки «MERCSEDES-BENZ ATEGO 915», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яким перевозилася металева ємність, а саме цистерна. Поліцейська батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Н.Г., на підставі вимог ч. 3 ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підійшла до ОСОБА_1 , відрекомендувалася та пояснила йому суть скоєного правопорушення та попросила надати для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло. Однак при перевірці дозволу на перевезення великогабаритних вантажів було з`ясовано, що він у позивача відсутній та габаритні параметри вантажу по ширині перевищують допустимі норми. Так, під час здійснення габаритно-вагового контролю старшим державним інспектором Управління Укртрансбезпеки у Сумській області Тимченко P.M. у пересувному пункті габаритно-вагового контролю на км. 71 автомобільної дороги Н-12 «Суми-Полтава» було встановлено, що водій керував транспортним засобом, габарити якого за шириною становили 2.8 м при нормативно можливій 2.6 м, без оформлення відповідного дозволу від уповноваженого підрозділу Національної поліції, який дає право на рух автомобільними дорогами України, що свідчить про перевищення габаритного обмеження за шириною транспортного засобу на 2 м, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18.01.2001 року № 30. В результаті габаритно-вагового контролю старшим державним інспектором Управління Укртрансбезпеки у Сумській області Тимченко P.M. складена Довідка №0020755 від 13.05.2021 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт про перевищення транспортним засобом «MERCSEDES-BENZ ATEGO 915», державний номерний знак НОМЕР_1 габаритних параметрів від 13.05.2021 р. за №0004896. Поліцейською батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Н.Г. було роз`яснено ОСОБА_1 , що він порушив вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а також його права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань та заяв щодо можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Після розгляду в присутності позивача матеріалів адміністративної справи, відповідачкою була винесла постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4202015, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., що була йому оголошена. Від підпису та отримання копії вказаної постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився, у звязку з чим її копія була направлена рекомендованим листом засобами поштового зв`язку. Поліцейська батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Н.Г. зазначила, що процес розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було зафіксовано за допомогою службового відеореєстратора персонального мобільного моделі DMT1 ВМ00125 та службового відеореєстратора Хіаоmі моделі Yi Car DVR, відеозапис з якого з дотриманням закону, містить інформацію щодо предмету доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, постанова про адміністративне правопорушення ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тобто прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі всебічного вивчення зібраних по справі доказів, їх аналізу, вірності оцінки та обґрунтованості висновків.

Представники відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідив письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.05.2021 року поліцейською батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області капралом поліції Гриценко Н.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4202015, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.15)

Згідно вказаної постанови 13.05.2021 року о 16.44 год. по вул. Дачна, 2, в с. Климентове, Охтирського району, Сумської області, водій ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом марки «MERCSEDES-BENZ ATEGO 915», державний номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив вантаж, габарити якого перевищують допустимі норми, без відповідного дозволу органів Національної поліції, а саме 2.8 м, чим порушив вимоги п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» № 30.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2 зазначено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В п. 22.5. Правил дорожнього руху зазначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За приписами ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, викладені в Правилах проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18.01.2001 № 30.

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яким визначено механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

В п.п. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 року № 879, зазначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно вимог п.п. 3-6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п.5 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 року № 1007/1207, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху (у разі невиконання водієм зупинки на вимогу посадових осіб Укртрансінспекції); здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Таким чином, до повноважень працівників підрозділів МВС України не віднесено здійснення габаритно-вагового контролю, такі повноваження надано виключно посадовим особам Укртрансінспекції.

В пп. 3-9 п.4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 року № 1007/1207 зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 року № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

З системного аналізу приведених правових норм вбачається, що контроль на відповідність габаритів автомобілів певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Диспозицією ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність, крім іншого, за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В ст. 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 280 КУпАП закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема частина перша статті 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280,283 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Пункт 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року встановлює порядок розгляду справи поліцейським, під час якого, зокрема, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Так, відповідно до п. 9 розділу ІІІ зазначеної Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи встановлених останнім доводів.

З аналізу приведених правових норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Також положенням п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що при винесенні відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року було допущено порушення передбаченого законом порядку її винесення, а саме не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд поліцейським патрульної рполіції матеріалів адімністративної справи щодо нього, не досліджено доказів, фактичного розгляду справи не відбувалось, поліцейська лише повідомила позивача про те, що відносно нього буде складена постанова, роздрукувала оскаржувану постанову та дозволила позивачу рух.

Крім того, позивач зазначає, що зміст постанови про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, в ній відсутні посилання на жоден із доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, зокрема, на акти Укртрансбезпеки, на які в обгрунтування своєї позиції посилається відповідач у відзиві на позовну заяву.

На підтвердження доводів, викладених у візиві на позовну заяву, відповідач надала диск з відеозаписом з відеореєстратора персонального мобільного моделі DMT1 ВМ00125. При дослідженні судом зазначеного відеозапису встановлено, що розгляд справи поліцейською відбувався форомально, без дослідження доказів, без з`ясовування питання про наявність у позивача клопотань, поліцейська лише повідомила позивача про те, що відносно нього буде складена постанова та роздрукувала оскаржувану постанову.

Крім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, та не містить посилання на жоден із доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП.

Такі недоліки свідчать про те, що розгляд справи відбувався формально, докази того, що розгляд справ відбувався у відповідності до вищевказаних вимог та з дотриманням Інструкції суду не надані.

Винесення постанови без дотримання встановленої процедури не може вважатися належним, оскільки за зазначених порушень особа була позбавлена можливості, зокрема, знати в чому її звинувачують, та права на дослідження доказів.

При цьому, відповідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, Конституційний Суд України визначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень та беручи до уваги те, що ним до суду не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, та доказів того, що розгляд справи відбувався у відповідності до вищевказаних вимог та з дотриманням Інструкції , суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування такої постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року, винесену поліцейською батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Наталією Григорівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 454,00 грн, що підтверджується квитанцією № 17_12 від 07.06.2021 року.(а.с. 14)

Враховуючи викладене, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейської батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Наталії Григорівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4202015 від 13.05.2021 року, винесену поліцейською батальйону 1 роти 2 УПП в Сумській області Гриценко Наталією Григорівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір за подання позовної заяви розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Б. Плотникова