Справа № 240/6760/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/6760/20
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі -відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та абзацу 6 пункту 3 Розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із дати звернення 17 січня 2019 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона, як особа, яка має статус учасника бойових дій та страховий стаж понад 20 років, на підставі статті 16 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та пункту 4 частини першої статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має право на дострокове призначення пенсії за віком у віці 50 років. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення про відмову у призначенні їй пенсії, аргументуючи свою відмову відсутністю у неї необхідного строку (не менше ніж 30 календарних днів) залучення до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройних агресій Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, а своє право на пенсійне забезпечення порушеним, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Ухвалою від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі №240/6760/20 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
20 липня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Аргументуючи таку позицію управління зазначило, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення. Таким чином, згідно з вказаною нормою достроково пенсія за віком призначається саме військовослужбовцям, які брали участь у бойових діях. Із доданих ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії документів було встановлено, що позивач брала безпосередню участь в антитерористичній операції в період з 11 лютого 2016 року по 01 квітня 2016 року. Разом з тим, відповідно до витягу з наказу від 15.02.2016 №46 у вказаний період ОСОБА_1 перебувала в статусі працівника Збройних Сил України, оскільки працювала діловодом автомобільної служби. Статусу військовослужбовця позивач набула з 01 серпня 2016 року після підписання контракту, тобто вже після повернення із зони АТО. Крім того відповідач зазначив, що до заяви про призначення пенсії позивач додала довідку від 12.11.2019 №5538, з якої вбачається, що вона, як старший солдат діловод автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_1 (тобто вже як військовослужбовець) перебувала в зоні АТО з 18 червня 2018 року по 02 липня 2018 року. Водночас, відповідно до пункту 2-1 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення. Враховуючи, що ОСОБА_1 перебувала в зоні АТО 15 календарних днів (з 18 червня 2018 року по 02 липня 2018 року) Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вважає, що у позивача відсутній необхідний строк перебування в зоні АТО, а тому права на призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона не має (а.с.40-45).
Розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 працювала у військовій частині НОМЕР_1 діловодом автомобільної служби, а в подальшому проходила службу у вказаній військовій частині, як військовослужбовець, займаючи посаду старшого солдата діловода автомобільної служби технічної частини.
З наявної у матеріалах справи довідки від 23.06.2016 №4458, виданої військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 , вбачається, що працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 в період з 11 лютого 2016 року по 01 квітня 2016 року брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення анти терористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.10).
Також у вищезазначеній довідці від 23.06.2016 №4458 вказано, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Саме на підставі довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 23.06.2016 №4458, ОСОБА_1 , у зв`язку з її безпосередньою участю в період з 11 лютого 2016 року по 01 квітня 2016 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, був надай статус учасника бойових дій та видано їй 19 травня 2016 року відповідне посвідчення учасника бойових дій (а.с.7).
Крім того, з наявної у матеріалах справи довідки військової частини НОМЕР_1 від 12.11.2019 №5538 судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 в період з 18 червня 2018 року по 02 липня 2018 року, вже у статусі військовослужбовця, брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.11).
З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення ОСОБА_1 17 січня 2020 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення (а.с.50).
Розглянувши зазначену заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 24 січня 2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.02.2020 №0600-0329-8/3658 (а.с.8-9).
Зі змісту вказаного листа від 25.02.2020 №0600-0329-8/3658 вбачається, що підставою для відмови у призначені ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" стала відсутністю у неї необхідного для надання статусу учасника бойових дій строку (30 календарних днів) залучення до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройних агресій Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
При цьому, обґрунтовуючи таке рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 "Про порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", статус учасника бойових дій надається особам, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройних агресій Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення. Водночас, згідно наданих ОСОБА_1 довідок про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, вона перебувала на посаді працівника Збройних Сил України - діловода автомобільної служби, в період з 11.02.2016 по 01.04.2016, а в період з 18.06.2018 по 02.07.2018 - була діловодом автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_1 зі званням старший солдат. З огляду на вказане, Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області був зроблений висновок, що строк перебування ОСОБА_1 , на який її було залучено до виконання обов`язків із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройних агресій Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях становить менше 30 календарних днів, а відтак права на призначення пенсії відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона не має (а.с.8-9).
Вищезазначена відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовцю, яка брала безпосередню участь у бойових діях, стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24 січня 2020 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на його відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), яка визначає право громадян України на державне пенсійне забезпечення, передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 16 Закону № 1788-XII військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Зазначена норма кореспондується з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Зміст вищезазначеної норми свідчить, що вона поширюються на:
1) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які брали участь у бойових діях,
2) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які брали участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;
3) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків);
4) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;
5) дружин (чоловіків), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьків військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), чи захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;
6) осіб, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
7) осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
8) осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
9) осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
10) дружин (чоловіків), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьків, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних.
При цьому, визначеними в пункті 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умовами, за наявності яких вищезазначені особи мають право на дострокове призначення пенсії за віком є:
- досягнення чоловіками 55 років, а жінками - 50 років:
- наявність страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).
Згідно з статтею 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій зазначеним особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях".
Процедура надання статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб визначені в Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок №413).
Згідно з пунктом 2-1 Порядку №413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Відповідно до пункту 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС.
Суд зауважує, що саме відповідна комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій є органом, який приймає рішення про надання/відмову в наданні особі статусу учасника бойових дій.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №3551-XII ветеранам війни, до яких згідно з частиною 4 вказаного Закону належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни та учасники війни, вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.
Так, правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни регулює Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі Положення №302).
Пунктом 3 Положення №302 передбачено, що учасникам бойових дій (стаття 6 Закону №3551-XII) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника бойових дій" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник бойових дій".
Згідно з пунктом 7 Положення №302, "Посвідчення учасника бойових дій" і нагрудний знак видаються Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Мінветеранів, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана.
Відповідно до пункту 2 Положення №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право користування пільгами, встановленими законом, в тому числі, і пільгами щодо дострокового призначення пенсії за віком є "Посвідчення учасника бойових дій".
З матеріалів справи вбачається, що 19 травня 2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 було видано ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій (а.с.7).
Зазначене посвідчення підтверджує наявність у ОСОБА_1 статус учасника бойових дій та відповідно є документом, який надає їй право користування визначеними законодавством пільгами для даної категорії осіб, в тому числі й пільгами щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На підставі викладеного, суд критично ставиться та вважає безпідставною вказану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області підставу для відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, яка полягала у відсутності у неї необхідного для надання статусу учасника бойових дій строку не менше 30 календарних днів перебування в районах проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройних агресій Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про призначення їй, як особі, яка має статус учасника бойових дій, дострокової пенсії за віком, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, замість здійснення перевірки наявності у позивача права на призначення такої пенсії та перевірки дотримання нею визначених в пункті 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV умов для призначення дострокової пенсії, які полягають в наявності: відповідного статусу, досягнення необхідного віку та наявності необхідного страхового стажу, фактично здійснило перевірку наявності у ОСОБА_1 підстав для отримання нею статусу учасника бойових дій, тим самим перебрало на себе дискреційні повноваження іншого органу.
Відповідно до норм Порядку №413, повноваження щодо перевірки наявності чи відсутності підстав для надання особі статусу учасника бойових дій, в тому числі й щодо перевірки факту безпосередньої участі такої особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, а також щодо перевірки наявності необхідного строку перебування в районах проведення антитерористичної операції не менше ніж 30 календарних днів, належать відповідним комісіям з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та реалізується вказаними комісіями при розгляді питання про надання особі статусу учасника бойових дій.
На момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, статус ОСОБА_1 , як особи, яка брала участь у бойових діях, ніким не оспорювався, наявність підстав для надання їй статусу учасника бойових дій, в тому числі й наявність необхідного строку перебування в районах проведення антитерористичної операції не менше ніж 30 календарних днів, були предметом встановлення та перевірки відповідної комісії при видачі їй 19 травня 2016 року посвідчення учасник бойових дій.
Докази визнання наявного у позивача посвідчення учасника бойових дій недійсним або його відкликання чи вилучення в матеріалах справи відсутні.
Відтак, у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не було обґрунтованих підстав ставити під сумнів наявність у ОСОБА_1 права на отримання нею статусу учасника бойових дій. Надання їй відповідного статусу підтверджувалось посвідченням учасника бойових дій, виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 19 травня 2016 року.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 встановлено , що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Відповідно до п. 2.12 Порядку № 22-1 за документ, який засвідчує, що особі встановлено статус ветерана війни, особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, приймаються завірені в установленому порядку копії посвідчень: учасника війни; учасника бойових дій; особи з інвалідністю внаслідок війни; "Постраждалий учасник Революції Гідності"; особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; документи, що підтверджують наявність заслуг, передбачених статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Таким чином, зі змісту вказаного Порядку № 22-1 слідує, що при зверненні із заявою про призначення пенсії відповідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особа повинна надати посвідчення учасника бойових дій, яке є документом, який підтверджує наявність відповідного статусу, та довідку про період (періоди) участі у бойових діях.
На виконання зазначених норм Порядку № 22-1, ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надавала до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 23.06.2016 №4458 (а.с.10) та довідку військової частини НОМЕР_1 від 12.11.2019 №5538 (а.с.11) про періоди її безпосередньої участі в антитерористичній операції, а також своє посвідчення учасника бойових дій від 19.05.2016, видане Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 (а.с.29).
Оскільки належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами щодо дострокового призначення пенсії за віком, встановленими Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язане було при розгляді заяви позивача про призначення їй пенсії врахувати наявність у ОСОБА_1 належним чином документально підтвердженого статусу учасника бойових дій.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24 січня 2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мотивоване відсутністю у неї необхідного для надання статусу учасника бойових дій строку перебування в районах проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройних агресій Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях не менше 30 календарних днів, є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці, які брали участь у бойових діях мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення жінками - 50 років та за наявності у них страхового стажу не менше 20 років.
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданого Міським відділом №2 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області 15.03.1996, позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії (17.01.2020) їй виповнилось 50 років.
Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.02.2020 №0600-0329-8/3658, яким позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії, вбачається, що за наслідками поданих ОСОБА_1 документів відповідачем було встановлено, що її страховий стаж складає 29 років 5 місяців 24 дні.
Відтак, суд зауважує, що спору щодо досягнення ОСОБА_1 визначеного віку та наявності у неї страхового стажу, необхідних для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV між сторонами немає.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що визначені в пункті 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови для дострокового призначення пенсії за віком, а саме досягнення 50 років та наявність страхового стажу не менше 20 років ОСОБА_1 дотримані.
Враховуючи вказані обставини, суд, застосовуючи механізм належного захисту порушених прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст. 245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 , як особі, яка має статус учасника бойових дій, дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 17.01.2020 - дати її звернення із відповідною заявою про призначення пенсії.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення нею інших судових витрат по даній справі, підстави для вирішення питання про розподіл таких витрат відсутні.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24 січня 2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович