Справа № 520/2642/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 р. Справа № 520/2642/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, по справі № 520/2642/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 треті особи Військова частина Польова пошта НОМЕР_3 Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-2), третя особа: Військова частина - Польова пошта НОМЕР_3 Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.10.2013 року по 23.11.2018 року та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 30.10.2013 року по 23.11.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 23.04.2019 року по 20.01.2020 року та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 23.04.2019 року по 20.01.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати позивачу протягом року після звільнення щомісячної грошової допомоги у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу протягом року після звільнення щомісячної грошової допомоги у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію;

- відшкодувати позивачу витрати на надання професійної правничої допомоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 520/2642/21 адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період 30.10.2013 року по 23.11.2018 рік із урахуванням наявності підстав, визначених Законом України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 12.08.2016 року по 23.11.2018 рік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 12.08.2016 року по 23.11.2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі №520/2642/21 в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 виплатити позивачу щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію, протягом року після звільнення, та прийняти постанову, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає щодо неправильного тлумачення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 не встановлено порядку, умов та форми звернення військовослужбовця щодо нарахування та виплати щомісячної грошової допомоги. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції протиправно не було залучено Міністерство внутрішніх справ України, в якості третьої особи, оскільки Міністерство є розпорядником бюджетних коштів, а виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ України через уповноважені ними органи.

Відповідачі правом надати відзив на апеляційну скаргу позивача не скористались.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у період з 30.10.2013 року по 23.11.2018 року проходив публічну військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

12.08.2016 року заявник отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2018 року №244 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 3 механізованого відділення командира машини 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.11.2018 року №231-РС з військової служби в запас за ст. 26 ч. 5 п. 2 пп. «к» Закону України Про військовий обов`язок та військову службу з 23.11.2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2018 року №244.

З 23.04.2019 року заявник проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України на посаді стрільця 1 відділення 3 взводу контролерів спеціальної комендатури.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2020 року №5о/с ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я за пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з 20.01.2020 року позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2020 №15 (по стройовій частині).

Не погодившись із разрахунками відповідачів на день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та непроведенням відповідних виплат, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відмовивши у задоволенні позову в частині виплати протягом року після звільнення щомісячної грошової допомоги у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, зазначене право на отримання щомісячної грошової допомоги реалізується шляхом подання відповідної заяви про виплату з доказами про відсутність реєстрації в органах соціального забезпечення, державній службі зайнятості за місцем проживання, довідкою про те, що заявнику не призначена пенсія або він не поновлений на посаді тощо.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, з наступних підстав.

Колегія суддів керується статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до положень якої, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст.9-1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які звільнені із служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

На виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 17 липня 1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393).

Відповідно до п.11 Постанови №393 особам, звільненим зі служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв`язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони, Службою судової охорони через уповноважені ними органи.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги:

знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді);

були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації;

набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов`язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.

У разі смерті особи, якій призначено щомісячну грошову допомогу, її виплата припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому особа померла. Суми допомоги, що недоотримані у зв`язку із смертю особи, виплачуються рівними частинами дружині (чоловіку), дітям, батькам та утриманцям або за спільною згодою одному з них.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2020 року №5о/с було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я за пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2020 №15 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Відповідно до п. 11 свідоцтва про хворобу №9 від 09.01.2020 р. ВЛК ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Харківській області" виявлене захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Крім того, відповідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №980559 ОСОБА_1 встановлено першу «б» групу інвалідності, пов`язаним з проходженням військової служби.

З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи наведені приписи законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність у відповідача обов`язку щодо нарахування та виплати на користь позивача щомісячної грошової допомоги з дня звільнення із служби.

Отже, відповідачем було допущено протиправну бездіяльність в цій частині, та, як наслідок, наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 провести нарахування та виплату позивачу щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я, у відповідності до ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 11 постанови КМУ №393 від 17.07.1992р.

Колегія суддів зазначає, що доводи відповідача-2, Військової частини НОМЕР_2 , відносно необхідності звернення позивача з заявою на виплату щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням, та додаткової інформації, зокрема реквізити карткового рахунку та ін., виходять за межі компетенції відповідача та не відповідають вимогам ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 11 постанови КМУ №393 від 17.07.1992р., не передбачені вказаними законодавчими актами та не є підставою для відмови в призначенні позивачу щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за спеціальним званням.

Висновки суду першої інстанції щодо реалізації права на отримання щомісячної грошової допомоги шляхом подання відповідної заяви про виплату з доказами про відсутність реєстрації в органах соціального забезпечення, державній службі зайнятості за місцем проживання, довідкою про те, що заявнику не призначена пенсія або він не поновлений на посаді тощо, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Викладеним вище положеннями п. 11 Постанови № 393 встановлені випадки припинення виплати грошової допомоги при настанні певних обставин. Колегія суддів зазначає, що відповідачем виплата щомісячної допомоги позивачу не проводилася, доказів наявності обставин, які є підставою для припинення виплати, передбачених п.11 постанови КМУ відповідачем не надано, а отже висновки суду першої інстанції в цій частині є поилковими.

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення судом першої інстанції Міністерства внутрішніх справ України, в якості третьої особи, оскільки Міністерство є розпорядником бюджетних коштів, не впливають на висновки суду, оскільки обов`язок здійснення виплати зазначеної грошової допомоги покладено саме на Військову частину НОМЕР_2 .

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 протягом року після звільнення щомісячної грошової допомоги, у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію; зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію, відповідно до ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992р., а тому рішення підлягає скасуванню в цій частині, з прийняттям постанови про задоволення позову.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 520/2642/21 суд дійшов помилкових висновків щодо встановлення обставин справи і помилково застосував норми матеріального права, а саме ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 11 постанови КМУ №393 від 17.07.1992р.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 520/2642/21 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В цій частині прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа Військова частина Польова пошта НОМЕР_3 Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 протягом року після звільнення щомісячної грошової допомоги, у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я без права на пенсію, відповідно до ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992р.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 520/2642/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко Я.М. Макаренко