Справа № 160/99/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року Справа № 160/99/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
за участі секретаря судового засіданняГлавчеві В.Ф.
представника позивача представника відповідача Єрмолаєвої Д.С. Борисенка А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
04.01.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.11.2020 №1920к в частині застосування до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» від 14 грудня 2020 року №336 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 , майора поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби);
- поновити ОСОБА_2 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області з 15 грудня 2020 року, рішення про поновлення на посаді піддати негайному виконанню;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.12.2020 року по день поновлення на посаді.
В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що у висновку службового розслідування, що затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області 20.11.2020 зазначено, що ОСОБА_2 вимагав у громадянина неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 20 000,00 грн. за невтручання у підприємницьку діяльність, а саме: не перешкоджання останньому у веденні фермерського господарства. Тобто, на думку позивача, у висновку вже встановлено, що він ніби-то вимагав у громадянина неправомірну вигоду, проте жодного доказу в підтвердження саме дій з вимагання та/або отримання неправомірної вигоди, висновок службового розслідування не містить.
Позивач акцентує увагу, що матеріали кримінального провадження за запитом ГУНП в Дніпропетровській області надані не були, про що зазначено у висновку службового розслідування. Крім того, такі дії підпадають під кримінальну відповідальність і вина встановлюється обвинувальним вироком суду. Проте, на даний момент ОСОБА_2 не притягнуто до кримінальної відповідальності.
Позивач вважає, що висновок службового розслідування від 20.11.2020 не відповідає вимогам Порядку № 893, адже в його описовій частині не зазначено, зокрема, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим.
Поряд із цим, позивач наголошує, що під час проведення службового розслідування відповідач знехтував нормою п.5 розд.VI Порядку №893, якою передбачено, що у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування.
Крім того, позивач зазначає, що ч.4 ст. 22 Дисциплінарного Статуту містить припис, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби. Згідно довідки № 36 від 14.12.2020 на день звільнення ОСОБА_2 перебував на лікарняному. Крім того, перед цим згідно довідок № 33, 402, 414 на протязі півтора місяці позивач перебував на лікарняному.
ОСОБА_2 вважає, що такими діями відповідача було порушено конституційне право позивача на працю, що закріплено у ст. 43 Конституції України. Підсумовуючи викладене у позові, позивач посилається на те, що до нього не повинно бути застосовано дисциплінарне стягнення, оскільки вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Таким чином, на думку позивача, його має бути поновлено на посаді з 15.12.2020 та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі №160/99/21; встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов та витребувано додаткові докази у справі.
Копію вищевказаної ухвали направлено учасникам справи, відповідачеві - разом із адміністративного позову, засобами телекомунікаційного зв`язку на адреси електронної пошти 20.01.2021, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву на позов до 04.02.2021.
04.02.2021 від відповідача надійшли додаткові докази на виконання ухвали суду від 06.01.2021 та заява про продовження строку відзиву з огляду на необхідність аналізу великого обсягу документів задля належної підготовки відзиву на позовну заяву та у зв`язку з істотним погіршенням епідемічної ситуації, пов`язаної з поширенням COVID-19 та продовження Урядом терміну дії карантину, судом за клопотанням відповідача з метою забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін було продовжено відповідачеві строк на подання відзиву на позов.
17.02.2021 від Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області надійшов відзив, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заявленої правової позиції відповідачем зазначено, що підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції став наказ ГУНП від 20.11.2020 року № 1920к, яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУНП від 31.10.2020 № 1871 (зі змінами), яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_2 . Дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування дійшла висновку, шо своїми діями майор поліції ОСОБА_2 дискредитував звання поліцейського, оскільки поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттях; «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, які закріплені у нормативно-правових актах спеціального законодавства, що пред`являються до осіб під нас здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до поліцейського, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого виду стягнення - звільнення з посади.
Відповідач просив суд взяти до уваги, що спеціальні юридичні і моральні нормі пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності поліцейського. При цьому, поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам правоохоронця. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет правоохоронного органу.
Відповідач вважає, що ОСОБА_2 , склавши Присягу, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення зі служби в поліції. Посилання ОСОБА_2 в позовній заяві на відсутність результатів досудового розслідування, як на доказ відсутності в його діях дисциплінарного проступку, на думку відповідача є безпідставними, оскільки рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах. Наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення з поліції останнього. Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». ОСОБА_2 же звільнений зі служби відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Відповідач акцентує увагу, що в ході службового розслідування комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_2 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських.
Відповідач також посилався на те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги. Таким чином, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших стосунків, які носять корисливий або протиправний характер.
На думку відповідача, доводи ОСОБА_2 про відсутність результатів досудового розслідування, як доказу відсутності в його діях дисциплінарного проступку, є безпідставними та такими не спростовують факту недотримання принципів діяльності поліції та вчинення дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.
01.03.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивач додатково зазначає, що відповідач, зазначаючи про здійснення ОСОБА_2 дій протиправного характеру, посилається на слідчі дії та проміжні матеріали кримінального провадження, та зазначає, що висновок комісії ґрунтується нібито на самостійних підставах. У своїй відповіді на відзив позивач підтримав раніше викладені в адміністративному позові доводи та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 витребувано від сторін додаткові докази у справі; вирішено подальший розгляд адміністративної справи №160/99/21 здійснювати за правила загального провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні 01.04.2021 об 11:00 год.
31.03.2021 до суду від позивача та від відповідача на виконання ухвали надійшли додаткові докази у справі.
01.04.2021 у підготовчому судовому засіданні за участю позивача та представника відповідача судом було оголошено перерву для надання додаткових доказів до 13.04.2021 о 14:00 год.
12.04.2021 та 13.04.2021 від відповідача надійшли додаткові докази у справі.
13.04.2021 у підготовчому судовому засіданні за участю представника позивача та представника відповідача судом було оголошено перерву для надання додаткових доказів до 11.05.2021 о 10:00 год.
У підготовчому судовому засіданні 11.05.2021 представник позивача та представник відповідача зазначили, що всі наявні в них докази подані до матеріалів справи та не заперечували проти закриття підготовчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 19.05.2021 о 10:00 год.
19.05.2021 у судовому засідання за участю представника позивача та представника відповідача судом оголошено перерву перед судовими дебатами до 25.05.2021 о 14:00 год.
У судовому засіданні 25.05.2021 представник відповідача та представник відповідача підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
З трудової книжки серії НОМЕР_1 та послужного списку ОСОБА_2 вбачається, що позивач з 15.08.1998 року по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України (наказ ДЮІ МВС від 06.08.1998 №65о/с; наказ ГУМВС від 06.11.2015 №485о/с, а з 07.11.2015 по 14.12.2020 - в Головному управлінні Національної поліції України в Дніпропетровській області (наказ ГУНП про прийняття від 07.11.2015 №1о/с; наказ ГУНП про звільнення від 14.12.2020 №336о/с). За період служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_2 неодноразово заохочувався (останні раз - 17.12.2014), до дисциплінарної відповідальності притягувався 10 разів, за період служби в Національній поліції до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази.
07.11.2015 ОСОБА_2 прийняв присягу працівника Національної поліції України наступного змісту «Я, ОСОБА_2 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Відповідно до наказу ГУНП від 19.12.2016 відповідно до п.п.9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» позивач з 19.12.2016 призначений старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції сектору превенції Новомосковського ВП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.
- призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майором поліції ОСОБА_2 та окремими поліцейськими ГУНП;
- проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_6 , членів дисциплінарної комісії: начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 , інспектора ВІОС УКЗ ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 ;
- відповідно до ч. ст.17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, на час службового відрядження відсторонено майора поліції ОСОБА_2 від виконання службових обов`язків за посадою старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП з 20.10.2020 та визначено останньому робоче місце у адміністративній будівлі Новомосковського ВП ГУНП, де має перебувати згідно з вимогами внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровській області та інших його структурних та відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП від 30.09.2016 №2786, і виконувати службові обов`язки, визначені начальником Новомосковського ВП ГУНП полковником поліції ОСОБА_11 та не пов`язані із посадою старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП.
Під час проведення службового розслідування заступником начальника ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції Ю.Небеським Директорові Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві Д. Маньковському направлено запит від 29.10.2020 №7748/103/05-2020 «Запит про надання інформації», у якому просив голова дисциплінарної комісії просив посприяти у проведенні службового розслідування шляхом надання довідки у якій буде відображено інформацію щодо процесуального статусу ОСОБА_2 , наявність у нього оголошеного повідомлення про підозру, а також вжитих заходів в ході досудового розслідування, які можуть вплинути на прийняття рішення щодо притягнення винного до дисциплінарної відповідальності та перебування на займаній посаді.
В рамках проведення службового розслідування, ОСОБА_2 надано пояснення від 12.11.2020, у яких до вирішення питання по суті позивач скористався своїм правом, визначеним ст.63 Конституції України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2020 №2068 «Про внесення змін до наказу ГУПН від 21.10.2020 №1871» у зв`язку з перебування заступника начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_6 на лікарняному, пункт 2 наказу ГУНП від 21.10.2020 №1871 «Про організацію проведення службового розслідування», викладено у наступній редакції: «2. Проведення службового розслідування доручити дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУНП капітана поліції ОСОБА_12 , членів дисциплінарної комісії: начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 , інспектора ВІОС УКЗ ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 ».
20.11.2020 за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області у складі: голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУНП капітана поліції ОСОБА_12 та членів дисциплінарної комісії - начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 , інспектора ВІОС УКЗ ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 складено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майором поліції ОСОБА_2 та окремими поліцейськими ГУНП, який затверджений 20.11.2020 начальником ГУНП в Дніпропетровській області А.Щадило.
Відповідно до вказаного висновку в ході службового розслідування було встановлено наступне:
- 20.10.2020 заступником начальника ГУНП полковником поліції ОСОБА_6 , в межах своєї компетенції, було сформовано відповідний документ із вмістом відомостей, які у своїй сукупності вказують на ознаки дисциплінарного проступку допущеного (вчиненого) майором поліції ОСОБА_2 , в частині його можливого порушення встановлених обмежень та заборон, під час проходження служби в поліції, а також вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України;
- крім цього, 20.10.2020 зі сторони керівництва ГУНП, вищевказана інформація (в сукупно-аналогічному контексті) доповідалась компетентному керівникові ГУНП, якого наділено повноваженнями із застосування до відповідного поліцейського дисциплінарного стягнення. Також, вищезазначена інформація була відображена у інформаційній довідці від 20.10.2020 № 18/25-382 «Про обставини надзвичайної події за участю поліцейського Новомосковського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_2 » та передана до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України;
- наказом ГУНП №1871 від 21.10.2020 «Про організацію проведення службового розслідування», було призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майором поліції ОСОБА_2 та окремими поліцейськими ГУНП. Разом із цим. проведення даного службового розслідування, було доручено дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_6 та членів дисциплінарної комісії -начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 , інспектора ВІОС УКЗ ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 ;
- окремо зазначено, що відповідно до ч.6 ст.17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, на час проведення даного службового розслідування майора поліції ОСОБА_2 було відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП з 20.10.2020. Разом із цим, майору поліції ОСОБА_2 було визначено робоче місце у адміністративній будівлі Новомосковського ВП ГУНП, де останній повинен перебувати згідно з вимогами внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровській області та інших його структурних та відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП від 30.09.2016 № 2786, а також виконувати службові обов`язки, визначені начальником Новомосковського ВП ГУНП полковником поліції ОСОБА_11 та не пов`язані із посадою старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП;
- в ході службового розслідування від поліцейських Новомосковського ВП ГУНП стало відомо, що особа «А» - це громадянин ОСОБА_14 , який фактично проживає в с.Піщанка, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл.
- допитаний у якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що 19.05.2020 приблизно о 12.00 годині від працівників, які були у полі в районі траси Харкїв-Симферопіль, біля с.Піщанка, Новомосковського р-ну., Дніпропетровської області та проводили обприскування ячменю, в цей час до них приїхали працівники поліції та стали їм висказувати претензії з приводу того, що вони не дотримуються норм захисту під час роботи з добривами. Після цього, йому зателефонував майор поліції ОСОБА_2 та повідомив про те, що він виявив вищевказане порушення та вважає за необхідне арештувати техніку ОСОБА_15 та визвати слідчо-оперативну групу. Надалі, майор поліції ОСОБА_2 запитав у ОСОБА_14 - «як вирішити вказану проблему?», а також запропонував останньому зустрітись біля автовокзалу у м. Новомосковську, Дніпропетровської обл. о 14.00 тієї ж доби. Надалі, о 14.00 ОСОБА_14 приїхав на місце зустрічі та майор поліції ОСОБА_2 повідомив йому, що він знаходиться у службовому автомобілі із синіми номерами. Надалі, майор поліції ОСОБА_2 , повідомив ОСОБА_14 , що речовина, яку використовує останній у якості добрив є хімічною і належить до 4-го класу небезпечності та її заборонено використовувати. В зв`язку із чим, від ОСОБА_14 і вимагались грошові кошти, задля подальшої можливості останнього безперешкодно використовувати вищезазначені добрива, а майор поліції ОСОБА_2 - не буде реагувати більш з цього приводу;
- у свою чергу опитаний безпосередній керівник ОСОБА_2 - начальник сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_5 , пояснив, що 20.10.2020 близько 12.00 від начальника Новомосковського ВП ГУНП він дізнався щодо затримання майора поліції ОСОБА_2 працівниками СБУ за отримання неправомірної вигоди від громадянина на прізвище - « ОСОБА_16 » у с. Піщанка, Новомосковського р-ну., Дніпропетровської обл. Разом із цим, майор поліції ОСОБА_5 додав, що жодних матеріалів у відношенні ОСОБА_14 у секторі превенції вищевказаного відділу поліції не було;
- відповідно до інформації наявною у довідці Новомосковського ВП ГУНП від 19.11.2020 №50/122448 стало відомо про те, що начальник Новомосковського ВП ГУНП полковник поліції ОСОБА_11 перебуває на лікарняному, який відкритий з 16.11.2020 у сімейного лікаря амбулаторія ЗПСМ №5 «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8», з попереднім діагнозом: «КОВІД»;
- аналізом ряду відомостей ознайомлення особового складу сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП, які у своїй сукупності безпосередньо відносяться до підстав, які слугували призначенню даного службового розслідування стало відомо, що сектором кадрового забезпечення, під особисті підписи, доведені вимоги щодо відповідних обмежень поставлених зі сторони керівництва ГУНП та НП України, зокрема і до майора поліції ОСОБА_2 (зазначені відомості долучено до матеріалів службового розслідування);
- подальшим аналізом посадових інструкцій «заступника начальника сектору превенції Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП», що відповідним розділом 1 «Загальні положення» майор поліції ОСОБА_2 , у своїй службовій діяльності безпосередньо підпорядковується начальникові територіального підрозділу поліції, його заступнику, який відповідно до розподілу посадових інструкцій координує діяльність сектору превенції та начальникові сектора превенції, а також начальнику кущового відділу поліції. Разом із цим, розділом 4 «Відповідальність» зазначених посадових інструкцій, майор поліції ОСОБА_2 несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання посадових інструкцій, порушення службової дисципліни або Правил внутрішнього трудового розпорядку, спричинення матеріального збитку, тощо - несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства. Водночас слід звернути увагу на тому, що майор поліції ОСОБА_2 ознайомлений із вищезазначеними посадовими інструкціями, шляхом проставляння власноручного підпису;
- з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вищевказаної події, керівництвом ГУНП були вжиті всі можливі заходи направлені на отримання додаткової інформації та відповідних документів, з цього приводу, шляхом витребування характеризуючих матеріалів на майора ОСОБА_2 ;
- наданою характеристикою (яка долучена до матеріалів справи), було встановлено, що майор поліції ОСОБА_2 по службі характеризується негативно. За період служби в Національній поліції до дисциплінарної відповідальності згідно наявної інформації сектору кадрового забезпечення Новомосковського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_2 притягувався один раз, а саме: наказом Новомосковського ВП ГУНП від 02.04.2020 № 142 - оголошено зауваження;
- згідно вищезазначеного, навіть наявність самого факту такого спілкування з ОСОБА_14 поза межами службових обов`язків - свідчить про недотримання майором поліції ОСОБА_2 вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 5 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179;
- крім того, вимога морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи Присягу, майор поліції ОСОБА_2 зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки;
- разом з тим, дисциплінарна комісія вважає, що дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення до яких реалізуються за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами;
- відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях. Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана з порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду, а наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службових обов`язків;
- на думку дисциплінарної комісії, під час позаслужбових зустрічей ОСОБА_14 із майором поліції ОСОБА_2 порушено норми професійної етики в частині обов`язку уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати високе звання працівника поліції, а також в частині обов`язку недопущення дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету поліції, викликати негативний громадський резонанс;
- дисциплінарною комісією зауважено, що своїми діями майор поліції ОСОБА_2 дискредитував звання поліцейського, оскільки поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, які закріплені у нормативно-правових актах спеціального законодавства, що пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до поліцейського, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого типу стягнення - звільнення зі служби;
- тобто, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно - правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України;
- з огляду на зазначені норми законодавства та встановлені в ході службового розслідування докази, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що враховуючи наслідки вчиненого проступку, обставини, за яких його було вчинено, шкоду, заподіяну авторитету Національної поліції України, відношення майора поліції ОСОБА_2 до вчиненого, а також встановлену несумісність подальшого проходження ним служби в поліції, у наслідок чого, останній порушив службову дисципліну, недотримався вимог пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзацу 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції;
- таким чином, навіть один проступок, який ганьбить звання працівника поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (аналогічна правова викладена в рішеннях Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №810/2073/16).
Дисциплінарною комісією у зазначеному висновку запропоновано:
- за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, посадових інструкцій, Присяги працівника поліції, абзацу 1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 19.11.2016 № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосувати до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2020 №1920-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Новомосковського ВП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзацу 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, що виражалося у недотриманні принципів дальності поліції та вчиненні дій ш сумісних з вимогами, шо пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, наказано застосувати до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
З вказаним наказом ОСОБА_2 ознайомлено під підпис 03.12.2020, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія відомості ознайомлення з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2020 №1920к.
09.12.2020 ОСОБА_2 звернувся до Начальника ГУНП в Дніпропетровській області із рапортом про надання висновку службового розслідування, матеріали якого позивач отримав 22.12.2020, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія рапорту з особистим підписом позивача).
14.12.2020 головним спеціалістом УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13., начальником СКЗ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_4, т.в.о. заступника начальника Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_5 , начальником Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_11 , начальником УПД ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_19 , заступником начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 підписано Подання до звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_2 , у якому, зокрема, зазначено, що в останній час ОСОБА_2 змінив своє відношення до служби та ставлення до своїх службових обов`язків. Став проявляти слабкий інтерес до нового та передового досвіду, прихильник старих методів роботи, нововведень не підтримує та став допускати деякі аспекти моралі несумісні з займаною посадою, перестав дорожити службою в Національній поліції України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 14.12.2020 №336о/с «По особовому складу» за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено майора поліції ОСОБА_2 (0114038) старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського відділу поліції, з 14 грудня 2020 року; встановлено преміювання за грудень 2020 року у розмірі 0 %; стаж служби в поліції складає: 22 роки 04 місяці 00 днів; невикористана частина щорічної відпустки за 2020 рік за фактично відпрацьований час складає: основної - 28 діб, додаткової - 14 діб; сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 1303,29 гривень. У вказаному наказі в якості підстави прийняття наявне посилання на наказ ГУНП від 20.11.2020 №1920к.
Витяг із наказу від 14.12.2020 №336о/с ОСОБА_2 отримав 15.12.2020 року, про що свідчить його особистий підпис на копії витягу з наказу, яка міститься у матеріалах справи).
Вважаючи протиправними наказ від 20.11.2020 №1920к в частині застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ від 14.12.2020 №336 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби), позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.
Разом із цим, в ході судового розгляду встановлено, що Комунальним некомерційним підприємством «Центр медико-санітарної допомоги» Новомосковської районної ради» ОСОБА_2 було видано довідку про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 27.10.2020 №33 (тимчасова непрацездатність з 27.10.2020 по 06.11.2020; приступити до виконання службових обов`язків 07.11.2020). Крім цього, комунальним підприємством «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_2 було видані довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 09.11.2020 №402 (тимчасова непрацездатність з 09.11.2020 по 27.11.2020 - продовжує хворіти); від 28.11.2020 №414 (тимчасова непрацездатність з 28.11.2020 по 11.12.2020; приступити до виконання службових обов`язків 12.12.2020).
В подальшому, Комунальним некомерційним підприємством «Центр медико-санітарної допомоги» Новомосковської районної ради» ОСОБА_2 було видану довідку про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 14.12.2020 №36 (тимчасова непрацездатність з 14.12.2020 по 22.12.2020; приступити до виконання службових обов`язків 23.12.2020).
Таким чином, суд звертає увагу, що станом на день ознайомлення із наказом про притягнення до відповідальності (03.12.2020), станом на день подання заяви про отримання матеріалів службового розслідування та їх отримання (09.12.2020 та 22.12.2020 відповідно), станом на день звільнення (14.12.2020) та станом на день отримання витягу з наказу про звільненні зі служби (15.12.2020), ОСОБА_2 перебував на лікарняному.
При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів повідомлення Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та/або ГУНП в Дніпропетровській області про перебування позивача на лікарняному з 14.12.2020 станом на день прийняття оскаржуваного наказу про звільнення (14.12.2020).
В подальшому ОСОБА_2 звернувся до начальника Новомосковського РВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_11 із заявою від 05.04.2021 (направлена засобами поштового зв`язку 06.04.2021; отримана та зареєстрована адресатом за вхід.№К-55 від 08.04.2021), в якій позивачем зазначено, що з 21.10.2020 по 22.12.2020 він перебував на лікарняному. У день звільнення - 14.12.2020 ОСОБА_2 було відкрито лікарняний згідно довідки про тимчасову непрацездатність №36 від 14.12.2020, про що позивач повідомив в усній формі працівників кадрового забезпечення. Проте, працівники кадрового забезпечення повідомили позивачу про те, що він звільнений з посади і довідки про тимчасову непрацездатність у зв`язку із звільненням не приймуть. Враховуючи викладене, позивачем надано оригінал зазначеної довідки про тимчасову непрацездатність для скасування вищезазначеного наказу про звільнення.
21.04.2021 Начальником Новомосковського РВП полковником поліції ОСОБА_11 на ім`я Начальника ГУНП в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_21 складений рапорт, відповідно до якого повідомлено, що до Новомосковського РВП надійшло звернення ОСОБА_2 , про те, що його згідно з наказом ГУНП № 336 о/с звільнено з посади старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ) коли він перебував на лікарняному та вимагає скасувати наказ про звільнення.
14 грудня 2020 року працівниками сектору кадрового забезпечення Новомосковського відділу поліції було отримано довідку про тимчасову непрацездатність №414 від 28.11.2020, видану КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» м. Новомосковськ вул. Гетьманська, 238, від його безпосереднього керівника заступника начальника сектору превенції Новомосковського ВГІ майора поліції ОСОБА_22 , шо ОСОБА_2 завершив своє лікування і вважається приступившим до виконання службових обов`язків, з 14.12.2020 знаходиться на робочому місці. Про те, що ОСОБА_2 перебуває па лікарняному він нікому не повідомляв. Ураховуючи цей факт, наказом ГУНП від 14.12.2020 № 336 о/с звільнено з посади старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ). В день звільнення до канцелярії Новомосковського ВП гр. ОСОБА_2 не звертався та ніякі заяви, скарги та будь-які інші документи не надавав.
На підставі вищевказаної заяви ОСОБА_2 від 05.04.2021 та довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 14 грудня 2020 року № 36, видана Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новомосковської районної ради» ГУНП в Дніпропетровській області видано наказ від 26.04.2021 №179о/с «По особовому складу» внесено зміни до наказу ГУПН від 14.12.2020 №336о/с, а саме: пункт наказу про звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_2 (0114038) старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського відділу поліції, з 14 грудня 2020 року, зі встановленням преміювання за грудень 2020 року у розмірі 0 %, зі стажем служби в поліції: 22 роки 04 місяці 00 днів, з невикористаною частиною щорічної відпустки за 2020 рік за фактично відпрацьований час у кількості: основної - 28 діб, додаткової - 14 діб та сумою відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, що складає 1303,29 гривень, змінено та прийнято рішення вважати його звільненим зі служби в поліції відповідно до того ж пункту тієї ж частини та статті вказаного Закону, з 23 грудня 2020 року, зі встановленням преміювання за грудень 2020 року у розмірі 0%, зі стажем служби в поліції: 22 роки 04 місяці 09 днів, з невикористаною частиною щорічної відпустки за 2020 рік за фактично відпрацьований час у кількості: основної - 28 діб, додаткової - 14 діб та тією ж сумою відшкодування вартості предметів особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Листом від 28.04.2021 №20/12-2104 Управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області повідомило про внесення змін до наказу від 14.12.2020 №336о/с наказом від 26.04.2021 №179о/с в частині дати звільнення позивача та запропоновано прибути до управління кадрового забезпечення для внесення змін до трудової книжкою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179 (надалі - Правила етичної поведінки поліцейських) та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII закріплено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частиною першою статті 7 Закону № 580-VIII визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.
Зокрема, пункт 6 частини першої цієї статті визначає як підставу звільнення - реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Як зазначено у наказі відповідача від 14.12.2020 року №336 о/с, позивача звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідно до Дисциплінарного статуту.
Так, Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, у преамбулі якого вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII , зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Водночас, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
В свою чергу, підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських закріплено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Адміністративний суд у силу вимог частини 3 статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
При цьому слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Суд зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №893 встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У пункті 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
- повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Інформація про затримання позивача 20.10.2020 надійшла до ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 21.10.2020 №1871 було призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Новомосковського ВП ГУНП майором поліції ОСОБА_2 та окремими поліцейськими ГУНП.
За приписами п.4 р.ІІ Порядку №893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
За приписами пункту 2 розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО (п.3 р.VІІ Порядку №893)
Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушень відповідачем процедури призначення та/або проведення службового розслідування відносно ОСОБА_2 .
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач при призначенні та проведенні службового розслідування діяв у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Як вбачається з висновку службового розслідування відносно позивача, в його діях встановлені порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, посадових інструкцій, Присяги працівника поліції, абзацу 1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 19.11.2016 № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
У Висновку службового розслідування дисциплінарною комісією відзначено, що під час позаслужбових зустрічей ОСОБА_14 із майором поліції ОСОБА_2 порушено норми професійної етики в частині обов`язку уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати високе звання працівника поліції, а також в частині обов`язку недопущення дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету поліції, викликати негативний громадський резонанс.
Крім того, дисциплінарною комісією було вказано, що своїми діями майор поліції ОСОБА_2 дискредитував звання поліцейського, оскільки поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, які закріплені у нормативно-правових актах спеціального законодавства, що пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до поліцейського, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого типу стягнення - звільнення зі служби.
Суд зауважує, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Так, аналізуючи зміст оскаржуваних наказів, суд зауважує, що предметом службового розслідування було, в тому числі, порушення позивачем службової дисципліни, що не залежить від встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника Поліції або підривають авторитет Поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
З огляду на правове визначення таких понять як «службова дисципліна», «дисциплінарний проступок», «злочин», рішення по кримінальному провадженню не має значення для надання оцінки правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.
Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд зазначає про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Поліції.
21.10.2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду міста Полтави відносно ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів та визначено розмір застави в сумі 175 760 грн. 26.10.2020 року ОСОБА_2 звільнено з під варти, у зв`язку з внесенням коштів на депозитний рахунок - застави у розмірі 175 760,00 грн.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 року у справі № 183/546/21 (№ 1-кп/183/910/21) задоволено клопотання прокурора про продовження обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 та продовжено строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , процесуальних обов`язків до 11 липня 2021 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу прокурора, суду; не спілкуватись зі свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_23 у кримінальному провадженні.
Проте, відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях.
Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відсутність обвинувального вироку за порушеним кримінальним провадженням унеможливлює звільнення позивача, оскільки відсутність в діях позивача складу злочину, тобто відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнуто ОСОБА_2 .
При цьому, слід зазначити, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 77 Закону № 580-УІІІ, вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції.
Притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.
Як вже зазначалось, види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.
Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.
Законодавець чітко розмежовує випадки притягнення поліцейського до дисциплінарної та кримінальної відповідальності у якості двох самостійних підстав для звільнення зі служби. Так, у першому випадку рішення про звільнення поліцейського зі служби в Національній поліції ухвалюється на підставі висновку службового розслідування, а у другому - на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили. Отже, наявність судового рішення про визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення не є визначальною для притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, адже питання про дисциплінарну відповідальність вирішується за результатами проведення службового розслідування.
Так, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, як було зазначено вище, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для його застосування.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №320/3085/20 (провадження №К/9901/179/21).
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Сул зазначає, що встановлені в ході службового розслідування обставини не були спростовані позивачем жодними належними та допустимими доказами під час судового розгляду справи.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини суд приходить до висновку про доведеність у даному випадку в діяннях позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку.
При цьому, суд враховує, що до позивача раніше неодноразово застосовувались інші види дисциплінарних стягнень, що також не може залишатися поза увагою суду.
Отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.
З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства та встановлених в ході судового розгляду обставин, суд дійшов висновку про наявність у відповідача підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та винесення оскаржуваних наказів.
Щодо перебування позивача на лікарняному в день видання спірного наказу про звільнення зі служби від 14.12.2020 №336о/с, суд зазначає наступне.
Статтею 22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Суд зазначає, що відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр медико-санітарної допомоги» Новомосковської районної ради» від 14.12.2020 №36 ОСОБА_2 у період з 14.12.2020 по 22.12.2020 перебував на лікарняному та приступити до виконання службових обов`язків мав 23.12.2020.
Проте, як встановлено судом та зазначено самим позивачем в ході судового розгляду справи, вказана довідка до 08.04.2021 (дата отримання відповідачем заяви ОСОБА_2 від 05.04.2021) відповідачеві не надавалась. У матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та/або ГУНП в Дніпропетровській області про перебування позивача на лікарняному з 14.12.2020 на час прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення.
Проте, незважаючи на наведене, після отримання заяви позивача від 05.04.2021 та довідки про тимчасову непрацездатність №36 від 14.12.2020, відповідачем шляхом видання наказу від 26.04.2021 №179о/с «По особовому складу» було внесено зміни до наказу ГУПН в Дніпропетровській області від 14.12.2020 №336о/с в частині дати звільнення позивача, а саме: ОСОБА_2 звільнено у перший робочий день після тимчасової непрацездатності - 23 грудня 2020 року. У зв`язку із виданням вказаного наказу, позивача запрошено до управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області для внесення змін до трудової книжки.
Тобто, на даний час у суду відсутні підстави вважати, що права позивача порушені відповідачем в частині звільнення ОСОБА_2 під час перебування на лікарняному.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові та заяві про зміну предмету позову доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Повний текст згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 07 червня 2021 року.
Суддя І.В. Юхно