Справа № 500/3241/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3241/21

13 липня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІФ ТВІТ" про накладення арешту на кошти та інші цінності,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІФ ТВІТ" (далі ТОВ "ЛІФ ТВІТ") про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, у розмірі податкового боргу в сумі 6240434,86 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 6240434,86 грн, який виник внаслідок несплати платником податків узгоджених грошових зобов`язань. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі №640/15205/20 стягнуто 6240434,86 грн податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що його обслуговують, та за рахунок готівки, що належить ТОВ "ЛІФ ТВІТ". Проте борг не перераховано до бюджету. У відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. При цьому позивачем здійснювалися заходи щодо стягнення податкового боргу шляхом виставлення податкової вимоги, після судових рішень - виставлення інкасових доручень, які повернуті банками без виконання, вживались дії для виявлення майна відповідача, що може бути джерелом погашення податкового боргу. Оскільки вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем, то позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, платника податків ТОВ "ЛІФ ТВІТ" у розмірі податкового боргу.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 13.07.2021.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 разом з повісткою про виклик надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8-11). Однак рекомендоване відправлення повернулося на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою з проставленням календарного штемпеля 23.06.2021 (а.с.57).

Зазначена копія ухвали та повістка не були вручені відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак у силу вимог частини одинадцятої статті 126, пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі та повістка про виклик вручені відповідачу належним чином 23.06.2021.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі № 0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі № 520/1066/2020.

Додатково здійснено виклик відповідача у судове засідання, призначене на 12.40 год 13.07.2021, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.55).

З моменту оприлюднення оголошення відповідач вважається повідомленим про розгляд справи.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Інших заяв по суті справи, крім позовної заяви, від учасників справи не надходило.

Враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205 та частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "ЛІФ ТВІТ" () зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.05.2021 (а.с.8-11), має відкриті рахунки у банківських установах (а.с.13).

Згідно довідки Головного управління ДПС у Тернопільській області станом на 27.05.2021 за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 6240434,86 грн (основний платіж 3854700,55, штрафні санкції - 1730141,76 грн, пеня 655592,55 грн), а саме:

по платежу податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 5887582,74 грн, з яких: основний платіж 3584507,60 грн, штрафні санкції 1660889,35 грн, пеня 642185,79 грн;

по платежу податок на прибуток в сумі 352852,12 грн, з яких: основний платіж 270192,95 грн, штрафні санкції 69252,41 грн, пеня 13406,76 грн (а.с.12).

Вказана сума заборгованості відображена в інтегрованій картці відповідача по даних платежах (а.с.33-49).

У зв`язку з несплатою податкового боргу згідно зі статтею 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) відповідачу засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога форми Ю № 910-17 від 10.07.2017 на суму податкового боргу 3131001,72 грн (а.с.14).

Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб суми податкового боргу у матеріалах справи відсутні.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі №640/15205/20, яке набрало законної сили, задоволено позов Головного управління ДПС у м.Києві, стягнуто з рахунків у банках ТОВ "ЛІФ ТВІТ", що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, що належить ТОВ "ЛІФ ТВІТ", податковий борг в розмірі 6240434,86 грн. (а.с.15-23).

Цим рішенням підтверджено наявність у відповідача податкового боргу на загальну суму 6240434,86 грн, а тому в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі.

Також судом встановлено, що контролюючим органом здійснювалися заходи щодо стягнення податкового боргу на підставі вказаного судового рішення, були виставленні інкасові доручення від 13.04.2021 №16024-13, від 13.04.2021 №16025-13, від 13.04.2021 №16026-13, від 13.04.2021 №16027-13 (а.с.24, 25, 26, 27), які повернуті банком без виконання, у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках платника.

На підставі рішення заступника начальника відділу погашення податкового боргу юридичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві від 14.01.2020 №910-17 про опис майна у податкову заставу, податковим керуючим складено акт від 24.02.2021 №5 про відсутність майна у ТОВ "ЛІФ ТВІТ", що може бути описано в податкову заставу (а.с.28). Відповідні відомості про обтяження внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.29-30).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.10.2019 відомості щодо зареєстрованого за відповідачем майна відсутні (а.с.31).

Наведені вище обставини та докази підтверджують відсутність у платника податків ТОВ ЛІФ ТВІТ майна, яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми податкового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стаття 87 ПК України визначає джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (пункт 87.1 статті 87 ПК України).

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 ПК України).

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу

Наведена норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Отже, відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, як підстава для накладення арешту на кошти платника податку у банку, має бути підтверджена під час судового розгляду.

При цьому така відсутність відповідного майна має бути саме на момент, коли у контролюючого органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом коштів.

В свою чергу, оскільки відповідно до пункту 95.2 ПК України право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.

Таким чином, контролюючі органи в силу підпункту пункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас така недостатність повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.

У даній справі належними і достатніми доказами, які наведені вище, підтверджено вжиття Головним управлінням ДПС у Тернопільській області заходів, передбачених ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, а саме: направлення податкової вимоги, звернення до суду після закінчення 60 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги з вимогами про стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, після ухвалення судового рішення - виставлення інкасових доручень, вчинення дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна платника податків.

З досліджених у даній справі доказів вбачається відсутність майна у відповідача, яке можливо було б реалізувати з метою погашення податкового боргу. В свою чергу, позивачем вжито передбачених податковим законодавством необхідних заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Відсутність майна у відповідача унеможливлює виконання покладених на контролюючий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань щодо погашення податкового боргу.

Отже, оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 6240434,86 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позов, доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а також встановлено відсутність майна у ТОВ "ЛІФ ТВІТ" для погашення цього податкового боргу, то наявні усі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, відповідача.

При цьому арешт коштів накладається у межах суми податкового боргу, право на стягнення якої наявне в контролюючого органу на момент прийняття цього судового рішення, а саме 6240434,86 грн, оскільки арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання зобов`язань платника податків щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України від 07.12.2000 №2121-ІІІ Про банки і банківську діяльність арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням цих положень витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІФ ТВІТ" про накладення арешту на кошти та інші цінності задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛІФ ТВІТ" (), у розмірі податкового боргу в сумі 6240434,86 грн (шість мільйонів двісті сорок тисяч чотириста тридцять чотири грн 86 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46003, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІФ ТВІТ" (вулиця Анатолія Живова, 15А, місто Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 13 липня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.