Справа № 805/3367/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року справа №805/3367/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Антонюк А.С.,

за участю представників відповідача Помалюк І.В., Біловол В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року у справі № 805/3367/16-а (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління Донбас» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач), Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач 2), в якому просило: визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у прийнятті для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкових накладних Товариства від 31 січня 2016 року №2, №4, №5; вважати податкові накладні від 31 січня 2016 року №2, №4 та №5 прийнятими та зареєстрованими в ЄРПН 31 січня 2016 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою і посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції й прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що з причин, які не залежали від позивача, а саме, одностороннього припинення податковим органом договору про визнання електронних документів від 24 грудня 2014 року № 241220141, товариство було позбавлено можливості здійснити реєстрацію податкових накладних (т.1, а.с. 167-170).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 р. скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року. Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України та Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління Донбас» від 31 січня 2016 року № 2, № 4, № 5. Вважати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління Донбас» від 31 січня 2016 року № 2, № 4, № 5 прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних 31 січня 2016 року.

Постановою Верховного суду від 25 лютого 2021 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є юридичною особою та платником ПДВ.

Між позивачем та Красноармійською об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 24 грудня 2014 року укладено Договір про визнання електронних документів № 241220141, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно із умовами договору орган ДФС зобов`язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді та їх комп`ютерну обробку, забезпечити направлення квитанцій на електронну адресу платника податків. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місяця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Як стверджував позивач у ході розгляду справи, 31 січня 2016 року засобами телекомунікаційного зв`язку Товариством було надіслано до податкового органу податкові накладні від 31 січня 2016 року №2, №4, №5 для реєстрації в ЄРПН, проте останні не були прийняті податковим органом з підстав розірвання договору про визнання електронної звітності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі №805/4947/15-а визнано протиправними дії Інспекції з одностороннього припинення договору про визнання електронних документів від 24 грудня 2014 року №241220141 та дії щодо неприйняття та нереєстрації податкових документів; визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року разом із додатками такими, що подані в день їх фактичного отримання - 24 листопада 2015 року.

23 серпня 2016 року підприємство надіслало до ДФС для реєстрації в ЄРПН податкові накладні від 31 січня 2016 року №2, №4, №5, які згідно до квитанції №1 було доставлено до центрального рівня ДФС України 23 серпня 2016 року об 11:40:46, 11:40:41, 11:40:47 відповідно, однак не прийнято до реєстрації із зазначенням причини відмови у прийнятті - порушено вимоги пункту 120.2 статті 120 ПК України, а саме дата реєстрації не може перевищувати 180 календарних днів з дати складання. Податкові накладні виписано за минулий період (205 днів від дати реєстрації).

Вважаючи, що підстави для неприйняття податкових накладних відсутні, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вимогами абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з абзацами четвертим, восьмим пункту 201.10 статті 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Абзацом одинадцятим вказаного пункту статті 201 ПК України (у редакції, чинній до 01 січня 2016 року) було передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. У 2016 році вказана норма була чинна у редакції, згідно якої реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У зв`язку із наведеним слід зазначити, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН, звіряння даних, що містяться у виданих платникам ПДВ - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначено Порядком ведення ЄРПН, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до ЄРПН здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до реєстру.

У пункті 9 Порядку №1246 визначено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що реєстрація податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок ДФС прийняти та зареєструвати подані платником податку такі документи в ЄРПН.

Водночас перелік підстав для відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації, який закріплений у пункті 9 Порядку №1246, є вичерпним.

Порушення платником податків термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН є підставою для притягнення такого платника до відповідальності, передбаченої статтею 120-1 ПК України, у виді застосування штрафу, розмір якого залежить від кількості днів порушення граничних термінів реєстрації; встановлення вказаною статтею Кодексу відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН лише в межах прострочення у 180 календарних днів з дати їх складання не є підставою для обмеження таким строком права здійснити реєстрацію податкових накладних.

Виходячи з наведеного, Верховний суд у постанові від 25 лютого 2021 року по цій справі погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що порушення позивачем граничного строку реєстрації податкових накладних на 205 днів не було законною підставою для відмови у прийнятті таких документів до реєстрації в ЄРПН.

Разом з тим, Верховним судом зазначено, що задовольняючи позовні вимоги та визнаючи податкові накладні Товариства від 31 січня 2016 року №2, №4, №5 такими, що прийняті та зареєстровані в ЄРПН 31 січня 2016 року, суд апеляційної інстанції, визнавши обґрунтованими доводи позивача щодо дотримання ним установленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України строку для реєстрації податкових накладних, не вказав, якими ж доказами підтверджується направлення позивачем цих податкових накладних для реєстрації саме у день їх складення (31 січня 2016 року). Натомість такі докази в матеріалах справи відсутні, хоча ці обставини підлягають встановленню для правильного вирішення спору.

За приписами частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалою від 29 квітня 2021 року судом апеляційної інстанції було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" надати до суду докази направлення спірних податкових накладних для реєстрації саме у день їх складання 31.01.2016 року.

Однак, такі докази позивачем не надані.

Наведені позивачем у заяві від 24.06.2021р. №106-юр обставини не свідчать про направлення спірних податкових накладних для реєстрації саме у день їх складання 31.01.2016 року.

Згідно квитанцій №1 податкові накладні від 31 січня 2016 року №2, №4, №5 було доставлено до центрального рівня ДФС України тільки 23 серпня 2016 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні правові підстави для визнання податкових накладних від 31 січня 2016 року № 2, № 4, № 5 прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних 31 січня 2016 року, а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 11 575,20 грн., а саме: за подання позову в сумі 5512,00 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 6063,20 грн.. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню частково, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути частково понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову і апеляційної скарги в сумі 5 787,60 грн..

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року у справі №805/3367/16-а задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року у справі №805/3367/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Донецькій області щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління Донбас» від 31 січня 2016 року № 2, № 4, № 5.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2893,80 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три грн.) 80 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 893,80 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три грн.) 80 копійок.

Повне судове рішення 13 липня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко