Справа № 640/17712/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Управління праці та соціального захисту населення Обухівської районної в м. Києві державної адміністрації, Міністерство охорони здоров`я України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати експертний висновок Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 8498 від 05 лютого 2020 року;

- зобов`язати Центральну міжвідомчу комісію МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС розглянути по суті його медичну експертну справу стосовно встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо надання статусу потерпілого (постраждалого), оформлене протоколом засідання № 8 від 25 вересня 2019 року;

- зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повторно розглянути подання та прийняти рішення про визначення ОСОБА_1 статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) видати йому посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б;

- зобов`язати Центральну міжвідомчу комісію МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дня набрання ним законної сили.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він має передбачене законодавством право на встановлення причинного між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою на визначення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б.

Стверджуючи, що його було незаконно позбавлено такого права, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального права, просить скасувати згадане рішення та ухвалити у цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Так, скаржник стверджує, що позивач не підпадає під зазначені у статті 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії потерпілих і йому ніколи не було встановлено статус потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання і закладом охорони здоров`я йому не встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) акцентує увагу на відсутності у позивача довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, стверджуючи про законність та обгрунтованість судового рішення, зазначає, що Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не наділений повноваженнями щодо встановлення причинного зв`язку між інвалідністю та наслідками Чорнобильської катастрофи.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 22.02.2017 р. у період з 15.03.1983 р. по 03.12.1997 р. позивач був зареєстрований по обліку дітей до матері за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними листа Київського міського клінічного онкологічного центру № 1401 від 23.07.2018 р. ОСОБА_1 з 2008 р. перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: рак щитоподібної залози після комбінованого лікування.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серії КА-2 № 000715 позивачеві з 15.01.2009 р. безстроково встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є загальне захворювання.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.01.2009 р. позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації заявою про надання статусу постраждалого (потерпілого) внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, у задоволення якої йому було відмовлено.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.09.2019 р. у справі № 640/895/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 р., Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації зобов`язано передати заяву ОСОБА_1 на розгляд до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Рішенням Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, оформленим протоколом № 8 від 25.09.2019 р., позивачеві відмовлено визначенні статусу та видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б, відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 р.

06.12.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС із заявою, у якій просив розглянути надану ним документацію інваліда після досягнення 18 років щодо зв`язку захворювань з впливом Чорнобильської катастрофи у зв`язку з наявністю онкологічного захворювання (основний діагноз: папілярний рак щитоподібної залози) для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 8498 від 05.02.2020 р. медична експертна справа позивача не може бути розглянута по суті через відсутність статусу постраждалого/потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Статтею 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за текстом - «Закон № 796-XII») до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, віднесено:

1) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілих від Чорнобильської катастрофи - громадян, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадян, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Згідно статті 12 Закону № 796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа:

- зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону;

- народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих;

- хворих на рак щитовидної залози.

Із наведеного випливає, що за загальним правилом причинний зв`язок між частковою або повною втратою працездатності визнається встановленим за результатами стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Водночас, частина 3 статті 12 Закону № 796-XII містить виняток із наведеного правила, який передбачає, що на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, зокрема, з числа хворих на рак щитовидної залози.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність експертного висновку Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 8498 від 05.02.2020 р., яким відмовлено у розгляді медичної експертної справи позивача.

Посилання скаржника на пункти 1.4, 5.1 Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого Наказ Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 166/129 від 30 травня 1997 р. № 166/129 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства надзвичайних ситуацій України № 789/1248 від 10 жовтня 2012 р.) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 1997 р. за № 491/2295, колегія суддів знаходить помилковим.

За змістом названих пунктів експертизі щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС підлягають виключно особи, які згідно з чинним законодавством мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Щодо такої ж категорії осіб проводиться і розгляд медичних справ.

Водночас, у наведеній частині згадане Положення суперечить приписам частини 3 статті 12 Закону № 796-XII.

Відповідно ж до частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Водночас, ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд не звернув уваги на те, що силу приписів частини 1 статті 12 Закону № 796-XII встановлення причинного зв`язку між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою є виключною компетенцією уповноважених медичних комісій або спеціалізованих медичних установ, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Таким чином, суд безпідставно втрутився у повноваження Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та зазначив, що причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на Чорнобильській АЕС.

Не можна погодитись із висновками окружного адміністративного суду в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, оформленим протоколом № 8 від 25.09.2019 р. та про зобов`язання Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) визначити ОСОБА_1 статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і видати посвідчення.

Згідно пункту 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11 липня 2018 р. посвідчення видаються: особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Ані на момент прийняття Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян рішення № 8 від 25.09.2019 р., ані на час розгляду та вирішення справи у суді ОСОБА_1 не було встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Отже відсутні підстави для висновку про протиправність рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, оформленого протоколом № 8 від 25.09.2019 р., а вимоги про зобов`язання визначити ОСОБА_1 статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і видати посвідчення є передчасними.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати експертний висновок Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 8498 від 05 лютого 2020 року.

Зобов`язати Центральну міжвідомчу комісію МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС розглянути по суті медичну експертну справу ОСОБА_1 стосовно встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 13 липня 2021 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко