Справа № 540/1509/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1509/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 ( надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (надалі - відповідач-1), Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області (надалі - відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст. 12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-XII у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст. 12 Закону України від 22.10.1993р. №3551- XII у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Ухвалою суду у складі головуючого судді Гомельчука С.В. від 13.04.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

Ухвалою суду у складі головуючого судді Гомельчука С.В. від 11.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2021 року у зв`язку тривалою відсутністю судді Гомельчука С.В. справу передано на розгляд головуючої судді Дубровної В.А.

Ухвалою від 09.04.2021 р. суддею Дубровною В.А. прийнято до провадження дану справу, продовжено розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено, що 28.05.2021 за вх. № 10352/21 судом зареєстровано заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що позивач вважав, що Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області здійснить йому перерахунок та нарахуванням разової допомоги до 5 травня за 2020 рік після отримання від ОСОБА_1 відповідного листа. Крім того, позивач вказує, що до отримання від Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області листа не міг оперувати розміром належної грошової допомоги за 2020 рік та не володів інформацією щодо необхідності звернення до відповідачів до 30 вересня відповідного року. З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя просить врахувати категорію даного спору та незначний пропуск строків звернення до суду з вказаним позовом, взявши до уваги дію карантинних обмежень на всій території України.

Як вбачається з ухвали суду від 11.05.2021 р, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було надати заяву про поновлення строку звернення (в разі необхідності), вказати інші підстави для поновлення строку або надати докази, що строк не пропущено, оскільки посилання позивача у позові на те, що строк звернення до суду має обраховуватись з дати отримання ним відповіді на його заяву про виплату недоотриманої суми допомоги до 5 травня є помилковим.

Вирішуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд вказує про таке.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статі 122 цього Кодексу передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вказані норми процесуального права визначають строки звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Частиною 1 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Частиною 4 ст. 17-1 вказаного Закону передбачено, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на вказані приписи цього Закону виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Відтак, 30 вересня відповідного поточного року це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Дана позиція суду, в частині відліку строку з якого особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав в спірних правовідносинах, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 р. по справі № 607/7919/17.

Таким чином, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати саме з 30 вересня відповідного року.

Враховуючи, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідачів щодо не виплати йому щорічної разової допомоги за 2020 рік, то перебіг строку звернення до суду починається з наступного після 30 вересня 2020 року дня, тобто з 01 жовтня 2020 року та закінчується відповідно 31 березня 2021 року.

Натомість, з даним позовом позивач звернувся до суду 08 квітня 2021 року, пропустивши тим самим шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною 2 статі 122 КАС України.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначалось вище, законодавець приписами частини 4 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визнав, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Позивач не надав суду належних доказів того, що в період з 01 жовтня 2020 року по 31 березня 2021 року він не мав змоги звернутись до суду з відповідним позовом.

Посилання позивача на лист Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області № 2-2/3465-1 від 30.12.2020 року, як на початок відліку строку на звернення до адміністративного суду, суд до уваги не бере, оскільки лист є відповіддю на звернення позивача від 28.12.2020 року.

Тобто, позивач, звертаючись до вказаного відповідача 28.12.2020 р. вже мав сумніви в належному розмірі отриманої разової грошової допомоги до 5 травня.

Щодо аргументу про обмеження права позивача на доступ до правосуддя, то суд виходить з того, що Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

При цьому ЄСПЛ у справах "Салов проти України", п. 93, "Сутяжник" проти Росії", п. 38) підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути такі обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтвердженні належними доказами.

Судом встановлено, що будь-які об`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідачів, якщо позивач вважав, що їх протиправна бездіяльність порушувала його права та законні інтереси.

Суд зауважує, що позивачем не надано до суду належних та допустимих письмових доказів поважності пропуску строку звернення з адміністративним позовом до суду (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо), необізнаність позивача у правових питаннях щодо спірної виплати не є обставинами, які перешкоджали зверненню до суду.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем хоча і подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд вважає причини зазначені у заяві неповажними та такими, що суперечать матеріалам справи та приписам ч. 2 ст. 122 КАС України, тому суд не знаходить підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 123, 238, 243, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Роз`яснити позивачу, що постановлення ухвали про залишення без розгляду не позбавляє його права звернутись до суду повторно в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112030000