Справа № 759/13245/21
Суддя: Войтенко Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/206/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м.Києва Войтенко Ю.В., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №6 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій обл. ДПП сержанта поліції Разумова Олександра Вадимовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 до Святошинського районного суду м.Києва надійшов вказаний позов.

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 КАС України.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 4, ч. 3 ст. 160 КАС України, згідно яких позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, відповідачем у справі зазначено поліцейського взводу №6 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій обл. ДПП сержанта поліції Разумова Олександра Вадимовича.

Аналізуючи постанову Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі № 742/2298/17, слід дійти висновку, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу.

Зокрема, використання формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного контролю», розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Разом з тим, посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 122.

Слід звернути увагу, що визначення відповідача, предмета і підстав спору є правом позивача.

Також позовна заява подана з порушеннями ч. 3 ст. 161 КАС України, згідно якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивач судовий збір не сплатив.

Разом з цим, в постанові від 18.03.2020 року (провадження №11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 року (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті ЗаконуУкраїни «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.03.2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Отже, за подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір підлягає сплаті за реквізитами для сплати судового збору, які розміщені на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608/.

Частиною 1 статті 20 КАС України встановлений перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, зокрема і адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Між тим, частиною 1 ст. 25 КАС України встановлена територіальна юрисдикція (підсудність) для справ вказаної категорії, якою визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, КАС України дає право вибору позивачу до якого суду має звернутися останній, або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання або за місцем знаходження відповідача.

Як вбачається, позивач в позовній заяві вказує адресу свого місця проживання: « АДРЕСА_1 », місцезнаходження відповідача: « АДРЕСА_2 ».

Однак, будь-яких доказів, що вказане місце проживання позивача - це є зареєстроване у встановленому законом порядку місцем його проживання позивач не надав.

З метою встановлення даних про адресу реєстрації позивача Святошинським районним судом м. Києва було надіслано відповідний запит.

Згідно з інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва, позивач у м. Києві не зареєстрований.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати докази в підтвердження того, що адреса: « АДРЕСА_1 » є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Окрім того, суд звертає увагу, відповідно до ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п.4, 5 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, у силу приписів норм ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем не було зачитано позивачу його прав, не надано можливості скористатись юридичною допомогою, не надано можливості подання клопотання, у зв`язку з чим просить скасувати постанову серії БАА №463585 від 10.06.2021.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, судом встановлено що позивачем на обґрунтування позовних вимог надано лише не завірену належним чином копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №463585. Інших доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У відповідності до п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 N 55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа. Одночасно підпис відповідальної особи на документі має бути засвідчений відбитком печатки організації (п. 5.26 цього Національного стандарту України).

Відповідно до пунктів 71 та 72 Типової інструкції напис про засвідчення документа у паперовій формі складається із слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалу імені і прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа "Підпис". Напис про засвідчення паперової копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду уточнену позовну заяву, приведену у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, зазначивши та надавши докази на підтвердження обґрунтування позовних вимог.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вимогам п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві відсутнє письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень ст. 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду із супровідним листом:

- уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, з урахуванням зауважень суду (разом з копіями такої заяви для направлення сторонам),

- належним чином завірених копій доказів на обґрунтування позовних вимог.

- доказів сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, прихожу до висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 169 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №6 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій обл. ДПП сержанта поліції Разумова Олександра Вадимовича про скасування постанови - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Ю.В. Войтенко