Справа № 120/6862/20-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6862/20-а Головуючий у 1-й інстанції: Альчук Максим Петрович

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

30 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представниці відповідача: Козлочкової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт вказав, що акт фактичної перевірки містить лише інформацію про факт самих правопорушень, однак перевіряючими не описано обставини за яких виявлено правопорушення. Також апелянт наголошувала на наявності в акті перевірки виправлень.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду були повідомлені завчасно та належним чином.

30.06.2021 до суду надійшло клопотання від представниці позивачки про розгляд справи за її відсутності та без участі апелянта.

В судовому засіданні представниця відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представницю відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з травня 2020 року та перебуває на загальній системі оподаткування, з 09.07.2020 року здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в орендованому магазині за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02.10.2020 року № 3574 та направлень на перевірку від 02.10.2020 року № 2258, 2259 головними державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами вказаної перевірки складено акт фактичної перевірки від 09.10.2020. Зокрема, в ході перевірки встановлено порушення:

- п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: при продажу тютюнових виробів - сигарет "Мальборо" по ціні 37 грн без проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, без роздруківки та видачі розрахункового документу;

- п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме здійснення торгівлі тютюновими виробами, що не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації (відсутні накладні на сигарети "Мальборо" в кількості восьми пачок, загальною вартістю 296 грн);

- п. 226.1, 226.3, 226.5, 226, 6, 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України та ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснення торгівлі тютюновими виробами - сигаретами "Мальборо" в кількості 8 пачок, які не марковані марками акцизного податку встановленого зразка.

На підставі висновків, викладених в акті фактичної перевірки, податковим органом прийняті рішення про застосування фінансових санкцій від 29.10.2020 року № 466/02/32/07/05/ НОМЕР_1 , яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 17000 грн, та податкове повідомлення-рішення від 29.10.2020 року № , якими застосовано штраф у сумі 595,75 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивачка звернулась до суду з вимогою про їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що перевіркою було встановлено зберігання позивачем в магазині тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та реалізацію таких виробів, а також продаж тютюнових виробів без здійснення розрахункової операції, що свідчить про законність винесених податкових рішень, якими до позивача застосовано штрафні санкції.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступні обставини.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п. 1); вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (п. 12).

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

За змістом статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до підпунктів 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України (далі ПК України) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Підпунктом 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

В силу п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Відповідно до статті 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару (п. 226.1).

Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України (п. 226.5).

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється (п. 226.6).

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки; сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року (п. 226.9).

Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону (пункт 228.9 статті 228 ПК України).

За змістом пункту 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина 1 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

Згідно з ч. 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (абзац 16).

Пунктом 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок №790), визначено, що до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

За змістом пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Відповідно до матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що перевіряючими Головного управління ДПС у Вінницькій області 05.10.2020 було складено акт фактичної перевірки №466/02/32/07/05/ НОМЕР_1 стосовно суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 . В акті перевірки зазначено: при продажу тютюнових виробів - сигарет "Мальборо" по ціні 37 грн розрахункову операцію не проведено через реєстратор розрахункових операцій, розрахунковий документ не роздруковано та не видано; здійснюється торгівля тютюновими виробами, що не обліковані у встановленому законодавством порядку за місцем реалізації, а саме відсутні накладні на сигарети "Мальборо" в кількості восьми пачок, загальною вартістю 296 гривень; здійснюється торгівля тютюновими виробами - сигаретами "Мальборо" в кількості 8 пачок, які не марковані марками акцизного податку встановленого зразка.

Отже, за результатами перевірки податковим органом встановлено порушення позивачкою: п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за продаж тютюнових виробів без проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, без роздруківки та видачі розрахункового документу; п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за здійснення торгівлі тютюновими виробами, що не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації; п. 226.1, 226.3, 226.5, 226, 6, 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України та ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за здійснення торгівлі тютюновими виробами, які не марковані марками акцизного податку встановленого зразка.

На підставі висновків, викладених в акті фактичної перевірки, податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 29.10.2020 року № 466/02/32/07/05/ НОМЕР_1 , яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 17 000 грн. за порушення вимог п. 226.1, 226.5, 226.6, 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та податкове повідомлення-рішення від 29.10.2020 року № , застосовано штраф у сумі 595,75 грн. за порушення п. 1, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Податковий орган стверджує, що позивачкою здійснена реалізація тютюнових виробів, що немарковані марками акцизного податку встановленого зразка, однак матеріали справи не місять доказів, що підтверджують таке правопорушення.

Слід враховувати, що склад правопорушення, передбаченого абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону, полягає у зберіганні та реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка (немарковані - марковані з марками, що не видавалися безпосередньо виробнику).

Факт продажу пачки сигарет «Мальборо» без марки акцизного податку встановленого зразка та без проведення розрахункової операції через РРО зафіксований актом перевірки і підтверджується лише записами в акті перевірки.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що лише в акті перевірки зазначено про вчинене позивачкою порушення чинного законодавства, а саме: продаж тютюнових виробів пачки сигарет "Мальборо" по ціні 37 грн без проведення розрахункової операції через РРО та торгівля тютюновими виробами - сигаретами "Мальборо" в кількості 8 пачок, які не марковані марками акцизного податку встановленого зразка.

Водночас, до акта не долучено доказів, які підтверджують факт зберігання та реалізації товару певного виду та кількості відносно наявного товару, що реалізується без порушень, зокрема: звітів РРО та актів опису готівки на підтвердження факту продажу товару по ціні 37 грн без проведення розрахункової операції через РРО, накладних на придбання тютюнових виробів, актів опису кількості та асортименту наявних в продажу товарів, фотознімків, відеозйомки, актів вилучення немаркованого товару.

Податковим органом не надано доказів розгляду компетентними органами протоколу про адміністративне правопорушення №4888 від 09.10.2020 року (а.с.145). Крім того встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 09.10.2020 року, в той час як перевірка була проведена 05.10.2020 о 14:30, отже позивачка не могла бути присутня під час складання протоколу, надавати пояснення, ставити підписи тощо.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які за своєю належністю, достовірністю та достатністю підтверджують факт зберігання та реалізації позивачкою тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Згідно з матеріалами справи суд першої інстанції допитав в якості свідків позивачку ОСОБА_1 та інспекторів, які проводили перевірку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 93 КАС України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Водночас, умовою для застосування санкцій, передбачених абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону, є встановлення факту скоєння правопорушення та його належне оформлення.

Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, за відсутності документального пітвердження факт реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку та без проведення розрахункової операції через РРО не може підтверджуватися показами свідків.

Колегія суддів також враховує, що акт фактичної перевірки від 05.10.2020 містить численні виправлення, які не завірені у встановлено порядку. Відповідно до вказаного акту перевірка тривала з 14:30 05.10.2020 по 16:30 09.10.2020, проте за цей час перевіряючими не зібрано жодного належного, достовірного та допустимого доказу вчинення позивачкою правопорушень, встановлених в акті перевірки.

Отже, посилання відповідача на акт перевірки як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недостатнім, оскільки саме по собі встановлення правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Акт перевірки підтверджує лише факт проведення перевірки та відображає її результати, однак не є достатнім доказом наявності вчиненого правопорушення.

Крім того, суперечливість фактів, вказаних позивачкою у позовній заяві, на які посилається суд першої інстанції в обґрунтування підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, також не може слугувати підтвердженням факту вчинення ОСОБА_1 правопорушень, за які до неї застосовано фінансові санкції.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до відповідальності відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та п.1 ст. 17, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а отже і законності прийнятих податкових рішень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій рішення про застосування фінансових санкцій №466/02/32/07/05/ НОМЕР_1 від 29 жовтня 2020 року, податкового повідомлення-рішення № від 29 жовтня 2020 року.

Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ч.6 ст.139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивачкою сплатила судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 13.11.2020 (а.с.31) та за подання апеляційної скарги сплачено суму 1261,21 грн. що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23.04.2021 (а.с.121), загальна сума судового збору сплаченого ОСОБА_1 становить 2102,01 грн.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачкою та адвокатом Гринчук І.В. укладено договір про надання професійної правової допомоги від 10.11.2020 (а.с.29), на підставі якого адвокату Гринчук І.В. видано ордер серії АВ №1008255.

В позовній заяві позивачка заявила клопотання про відшкодування усіх судових витрат.

18.12.2020 в додаток до відповіді на відзив представницею позивачки було подано розрахунок суми (розміру) гонорару за надання професійної правничої допомоги від 18.12.2020 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №42 від 18.12.2020, відповідно до вказаних документів ОСОБА_1 було сплачено гонорар у розмірі 7689,50 грн.

Враховуючи категорію складності даної справи, обсяг виконаних адвокаткою робіт, витрачений час, значення справи для особи, колегія суддів вважає, що вартість робіт з підготовки та подання адміністративного позову, формування та завірення пакету документів, участь в судових засіданнях, написання відповіді на відзив, отримання судового рішення може бути відшкодовано частково, тому на засадах співмірності та справедливості, на користь позивача підлягає стягненню 4000 грн. понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.01.2021 у справ №280/2635/20 та матеріалами адміністративної справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення скасувати.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій №466/02/32/07/05/ НОМЕР_1 від 29 жовтня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29 жовтня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, 21028) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 01 копійка та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 липня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.