Справа № 260/56/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/56/21 пров. № А/857/6447/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м.Ужгород) у справі № 260/56/21 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" згідно якого просило суд: стягнути з комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відповідно до п. "а" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 52458,71 грн. на р/р № НОМЕР_1 , у Ф-ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 312356 .

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду справа № 260/751/20 від 02 червня 2020 року зараховано ОСОБА_1 періоди роботи рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні по 0,5 ставки: з 01 червня 1991 року по 14 січня 1992 року; з 18 січня 1992 року по 02 листопада 1992 року; з 25 листопада 1992 року по 30 червня 1993 року; рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії: з 01 липня 1993 року по 10 жовтень 1993 року; з 24 жовтня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 21 серпня 1994 року по 17 квітня 1995 року; з 04 травня 1995 року по 05 жовтня 1995 року; з 01 листопада 1995 року по 06 липня 1996 року; з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року; з 01 листопада 1996 року по 21 червня 1997 року; з 01 серпня 1997 року по 05 жовтня 1998 року, всього 6 років 9 місяців 5 днів, до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв робіт, професій і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до надісланих Відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодуванню Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області за грудень 2020 р. підлягає 52458,71 грн., проте вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена в добровільному порядку, у зв`язку із чим відповідач звернувся до суду щодо стягнення такої в примусовому порядку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року адміністративним позов задоволено. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" (вул. Центральна, буд. 94,с. Теребля, Тячівський район, Закарпатська область,90550, код ЄДРПОУ - 42043319) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, код ЄДРПОУ - 20453063) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відповідно до п. "а" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 52458,71 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, датою державної реєстрації КЗ «Буштинська АЗПСМ» є 13 липня 1998 року, правонаступником якого є КНП ТРР «ЦПМСД». Виходячи з вказаного витягу, правовідносини між сторонами у даному позові слід розглядати з моменту реєстрації КЗ «Буштинської АЗПСМ», правонаступником якого є відповідач, а саме з 13 липня 1998 року, а тому правових підстав для задоволення даного адміністративного позову немає. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення № 80 від 25 вересня 2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах із-за відсутності необхідного пільгового стажу за Списком № 1, передбаченого статтею 114 пунктом 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії та Тячівській районній дитячій лікарні по 0,5 ставки: з 01 червня 1991 року по 14 січня 1992 року; з 18 січня 1992 року по 02 листопада 1992 року; з 25 листопада 1992 року по 30 червня 1993 року; рентген-лаборантом в Буштинській амбулаторії: з 01 липня 1993 року по 10 жовтень 1993 року; з 24 жовтня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 21 серпня 1994 року по 17 квітня 1995 року; з 04 травня 1995 року по 05 жовтня 1995 року; з 01 листопада 1995 року по 06 липня 1996 року; з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року; з 01 листопада 1996 року по 21 червня 1997 року; з 01 серпня 1997 року по 05 жовтня 1998 року, всього 6 років 9 місяців 5 днів, до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв робіт, професій і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про пенсійне забезпечення»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 частини 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 28 серпня 2019 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року, встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, цим пунктом визначено, що підприємства та організації (крім товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Закон № 1058 набрав чинності з 01.01.2004 р. Тож обов`язок покривати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених за Списком № 1 діє починаючи з 2004 року.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «а», цієї статті.

Водночас, пунктом 6.1. Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» № 21-1 від 09.12.2003 р. передбачено, що відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року№ 2148-УІН"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Апелянт вказує, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, датою державної реєстрації КЗ «Буштинська АЗПСМ» є 13 липня 1998 року, правонаступником якого є КНП ТРР «ЦПМСД», а тому правовідносини між сторонами у даному позові слід розглядати з моменту реєстрації КЗ «Буштинської АЗПСМ», правонаступником якого є відповідач, а саме з 13 липня 1998 року.

Щодо цього суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

За загальним визначенням, правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Пунктом 6.2. Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (пункт 6.3. Інструкції).

Згідно з п. 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.1Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Відповідач, як підприємство, працівник якого, ОСОБА_1 працював в шкідливих умовах праці повний робочий день, вказані обставини дали йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 частини 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №260/751/20).

Відповідно до надісланих відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодуванню Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області за грудень 2020 р. підлягає 52458,71 грн.

Оскільки, у строк, визначений пунктом 6.7 Інструкції, вказана сума відповідачем самостійно сплачена не була, заборгованість Відповідача перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатської області з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці за списком № 1 складає 52458,71 грн.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства, (пункт 6.8 Інструкції).

Суд апеляційної інстанції вказує, що ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 260/56/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний