Справа № 161/1845/21
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1845/21
Провадження № 2-а/161/104/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Демчук Т.В,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Богдана А.Ю.

представника відповідачів Вахмістрової А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП у Волинській області, інспектора поліціі УПП у Волинській області Матюка Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що згідно постанови від 14.01.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за незабезпечення 14.01.2021 року станом на 10 год. 55 хв. проїжджої частини а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 75 км протиожеледним матеріалом .

Вказує, що його притягнення відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, без надання відповідного припису і ліквідація зимової слизькості спростовується GPS-трекером, яким підтверджується посипання проїжджої частини протиожеледним матеріалом. Вважає, що порушень закону не вчиняв та просив дану постанову скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечила, просила відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 28.07.2020 року вбачається, що на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за незабезпечення 14.01.2021 року станом на 10 год. 55 хв. проїжджої частини а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 75 км протиожеледним матеріалом (а.с. 9).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не представив суду беззаперечних доказів неправомірності дій інспектора поліції при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, факт порушення й визнав сам позивач в судовому засіданні, проте вважає, що належним чином вжив заходів для здійснення контролю за станом дороги на вказаній ділянці.

Однак, суд вважає, що в оскаржуваній постанові дії позивача правильно кваліфіковані і факт порушення підтверджується актом обстеження вулично-шляхової мережі, відеофіксацією з ділянки а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 74-75 км, з якої вбачається слизькість та відповідно не оброблення дороги, що також підтвердили і два водії, які рухались по вказаній дорозі.

При цьому, у зв`язку з виявленим порушенням і для усунення наслідків, поліцейським був внесений припис позивачу як керівнику установи, відповідальної забезпечувати та усувати слизькість на проїжджій частині.

Інші доводи та пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідачів, а тому суд їх розцінює як намагання ухилитись від відповідальності за дане порушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідачів неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 77, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області, інспектора поліції УПП у Волинській області Матюка Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14.01.2021 року за ст. 140 ч. 1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1020 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк