Справа № 420/9151/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9151/20
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №420/9151/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дії та стягнення недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 р. №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) в розмірі 6800,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №420/9151/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Присуджено до стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 р. №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) в розмірі 6800,00 грн.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що в провадженні суду першої інстанції перебуває кілька десятків позовів щодо перерахунку разових грошових допомог до 5 травня 2020, спори по яких є подібними, обґрунтування майже ідентичним, а інтереси позивачів по всіх справах представляє адвокат Лазуткін О.В.

При цьому, скаржник вказує, що позовні заяви цієї категорії фактично є шаблонними та не потребують значного часу і витрат на їх складання, рівно як і за розглядуваних обставин не потребувало значного часу вивчення судової практики в аналогічних спорах. Тобто, обсяги роботи при складанні однотипних позовних заяв за аналогічних спірних правовідносин не потребують докладання однакових зусиль та часу у порівнянні із опрацюванням іншої категорії спорів.

З огляду на викладене, на думку скаржника, враховуючи обсяг позовної заяви, а також те, що справу віднесено до справ незначної складності, понесені позивачем витрати у сумі 1000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, а показники часу на оформлення позовної заяви, які зазначені адвокатом, є завищеними.

В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За змістом ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, в межах Договору про надання правової допомоги, укладеного 13.09.2020 року між позивачем та адвокатом Лазуткіним Олександром Володимировичем, а також згідно до розрахунку наданих послуг, послуги у зв`язку із правничою допомогою включили: зустріч та усна консультація, складання запиту до відповідача; оформлення позову до Одеського окружного адміністративного суду. Вартість наданих послуг склала на суму 3 900 грн.(а.с.12-15)

Виконання та надання цих послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг від 13.09.2020 року; Довідкою про отримання грошових коштів від 13.09.2020 року.(а.с.15-16)

Вирішуючи питання стосовно розподілу зазначених витрат, судом першої інстанції зазначено, що спір у даній справі не є складним, вирішення справи не потребувало вчинення додаткових дій як зі сторони позивача так і відповідачем, а тому, виходячи із суті спору, співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді першої інстанції є 1000 грн.

Водночас, з огляду наданого відповідачем до суду першої інстанції відзиву на адміністративний позов, останнім не обґрунтовано, у чому полягає неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу. Фактично, відповідач лише зробив посилання на положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правових позицій Верховного Суду та ЄСПЛ, без зазначення жодних конкретних обставин по даній справі, які б свідчили про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу та необхідність їх зменшення.(а.с.33-41)

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги скаржника на наявність у провадженні суду першої інстанції кількох десятків позовів щодо перерахунку разових грошових допомог до 5 травня 2020, спори по яких є подібними, обґрунтування майже ідентичним, а інтереси позивачів по всіх справах представляє адвокат Лазуткін О.В.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що скаржником не надано жодних доказів існування вказаних ним обставин, не наведено конкретні номери судових справ, які на думку суб`єкта владних повноважень є ідентичними даній справі. Вказане позбавляє суд пересвідчитися у наявності зазначених обставин, при тому, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на відповідача.

Окрім того, розмір понесених витрат на правничу допомогу в інших справах не може беззаперечно свідчити про неспівмірность витрат у межах даної справи, з огляду, зокрема, на особливості договірних відносин щодо надання правничої допомоги, а також вчинених адвокатом в межах укладеного договору дій.

При цьому, колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг, а також своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи предмет позову та зміст і характер наданих послуг, оскільки справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження без участі сторін), з огляду на незначну складність спору та невеликий обсяг доказів, судова колегія погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді першої інстанції є 1000 грн.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №420/9151/20 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.