Справа № 540/1566/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1566/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просить:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області, викладену листом від 24.03.2021р. №1696-1509/ Р-03/8-2100/21, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованого розміру пенсії згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2020р. у справі №540/1950/20;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованого розміру пенсії згідно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2020р. у справі №540/1950/20 за період з 12.02.2021р. по день фактичної виплати донарахованого розміру пенсії.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем протиправно тривалий час не було перераховано пенсію з 12.01.2018р. та її виплату, що встановлено рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/1950/20, яке набрало законної сили 12.02.2021р. Листом від 10.03.2021р. позивачу повідомлено пенсійним органом про здійснення перерахунку його пенсії. Сума доплати пенсійного забезпечення за період з 12.01.2018р. по 28.02.2021р. становить 31539,11 грн. Позивач вважає, що з вини відповідача йому не вчасно проведено перерахунок раніше призначеної пенсії та порушено строки її виплати, у зв`язку з чим він втратив частину доходів, які згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV, ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992р., Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» від 19.10.2000р. №2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159, підлягають виплаті за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Отримавши відмову Головного управління у виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованого розміру пенсії, оформлену листом від 24.03.2021р., позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 13.04.2021р. відкрито спрощене провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

22.04.2021р. представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у лютому 2021р. на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2020р. у справі №540/1950/20 Головним управлінням проведено перерахунок та пенсії позивача з 12.01.2021р. Сума пенсійної заборгованості за період з 12.01.2018р. по 28.02.2021р. склала 31 539,11 грн. та станом на момент звернення позивача до суду виплачена не була, тому на думку відповідача не підпадає під визначення доходів передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

17.05.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить врахувати мотиви, викладені у позові.

Ухвалою суду від 26.05.2021р. справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Призначено підготовче засідання.

Сторони звернулись до суду із заявами, в яких просять закрити підготовче провадження та здійснювати розгляд справи по суті без їх участі.

Відтак, суд згідно приписів ч. 7 ст. 181, ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, закриває підготовче провадження та вирішуватиме справу по суті у порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" починаючи з 12.01.2018р.

Пенсію було призначено відповідно до довідки про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 .

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2020р. по справі №540/1950/20, яке набрало законної сили 12.02.2021р., визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 12.01.2018р. з урахуванням сум індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, оформлену листом №1552-1490/Р-03/8-2100/20 від 19.05.2020р. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 12.01.2018р. з урахуванням сум індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 №254 від 06.03.2020р. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 недоплачений розмір пенсії після її перерахунку з 12.01.2018р. з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду Головним управлінням у лютому 2021р. проведено перерахунок пенсії позивача.

З листа пенсійного органу від 10.03.2021р. №1375-1206/Р-03/8-2100/21 слідує, що виплата пенсії у перерахованому розмірі здійснюється з березня 2021р., при цьому сума доплати по перерахунку пенсії за період з 12.01.2018р. по 28.02.2021р. становить 31539,11 грн.

У листі вказано на те, що виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду буде проведена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, - по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості.

Позивач стверджує, що звернувся з відповідною заявою до ГУ ПФУ в Херсонській області, щодо виплати компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Листом від 24.03.2021р. пенсійний орган відмовив позивачу у виплаті компенсації. Відмову мотивовано тим, що у наведеному рішенні суду не встановлено обов`язку відповідача виплачувати пенсійну заборгованість з виплатою компенсації.

Не погодившись з такою відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області та надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд виходить з наступного.

В силу прямої дії ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000р. (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. (далі Порядок №159).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 2 Закону №2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За правилами статті 3 цього закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, положення зазначених статей Закону №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Відповідно до ст. 4 Закону №2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Пункти 1, 2 цього Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно пункту 4 Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Статтею 55 Закону України від 09.04.1992р. №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) також визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ, ст. 55 Закон №2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018р. по справі №522/5664/17 (провадження К/9901/2999/17), від 20.02.2018р. по справі №336/4675/17 (провадження №К/9901/23/17), і від 05.10.2018р. по справі №162/787/16-а (провадження №К9901/33652/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

З наведеного слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Згідно пенсійної справи ОСОБА_1 , перерахунок його пенсії на виконання судового рішення по справі №540/1950/20 проведено у лютому 2021р. Виплата у перерахованому розмірі здійснюється з березня 2021р. Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 12.01.2018р. по 28.02.2021р. становить 31539,11 грн.

Позивач просить нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, право на яку мотивує порушенням строків виплати донарахованого розміру пенсії (31539,11 грн.), однак суд звертає увагу позивача на те, що станом на день його звернення до суду з даним позовом, виплата пенсійної заборгованості на виконання рішення суду по справі №540/1950/20, не здійснена. Доказів на спростування наведеного висновку матеріали справи не містять.

Отже, оскільки виплата заборгованості з пенсії позивачу за період з 12.01.2018р. по 28.02.2021р. не здійснена, а отже відсутня виплата у розумінні Закону №2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку відповідачем доведено правомірність відмови позивачу у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати недоплаченої частини пенсії на виконання рішення суду у справі №540/1950/20, оскільки донарахована сума пенсії, залишається не виплаченою.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду у справах №522/5664/17, №336/4675/17 та №162/787/16-а, встановлених обставин у цій адміністративній справі, і позовних вимог, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Варто зауважити на тому, що у період з 27.05.2021р. по 08.06.2021р. включно головуючий суддя по справі був тимчасово непрацездатним, а з 09.06.2021р. по 09.07.2021р. включно перебував у відпустці (10-11.07.2021р. включно вихідні дні), у зв`язку із чим судове рішення ухвалено датою, що вказана у його вступній частині.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 112010201