Справа № 160/2172/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2172/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №160/2172/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.04.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця - серпень 2016 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01.04.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративний справі на підставі п.2 ч.1 ст. 179 КАС України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із наявності судового рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, як передбачено ч. 1 ст. 5 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №160/3651/20 адміністративний позов задоволено частково та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.04.2017 по 31.11.2018 роки.

Вказане судове рішення набрало законної сили та є обов`язковими до виконання, відповідно до ст. 129-1 Конституції України.

На виконання рішення суду у справі №160/3651/20, відповідачем 13.07.2020 року виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 1 578,45 грн., шляхом перерахування на картковий банківський рахунок.

У подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати розрахунок нарахованої йому індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.04.2017 по 31.11.2018 роки, що здійснений на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №160/3651/20.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2020 року позивача повідомлено, що довідка з помісячним розрахунком від 11.12.2019 року №350, згідно якої індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена із застосуванням базового місяця серпень 2016 року та за період з 01.04.2017 по 31.11.2018 роки, вже надавалась.

Отже, в вищенаведеного вбачається, що позовні вимоги фактично зводяться до оскарження дій відповідача щодо неналежного, на думку позивача, виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №160/3651//20, яке набрало законної сили. Зокрема, позивач вважає, що при виконанні зазначеного рішення суду, відповідачем безпідставно та протиправно застосовано базовий місяць для нарахування індексації серпень 2016 року, замість січень 2008 року.

Тобто, предметом спору у цій справі є невиконання (неналежне виконання) рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №160/3651/20.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин справи, зокрема, судового рішення у справі № 160/3651/20, що набрало законної сили, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги, заявлені в даній адміністративній справі, пов`язані з виконанням судового рішення у справі № 160/3651/19, що в свою чергу дає підстави для застосування ч.1 ст. 383 КАС України.

Колегія суддів розцінює критично доводи апелянта стосовно того, що в даному випадку позовні вимоги є іншими, оскільки позивачем у справі № 160/3651/20 не ставилось питання щодо встановлення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення, з огляду на те, що предметом спору у справі № 160/2172/21 є невиконання (неналежне виконання на думку позивача) відповідачем рішення у справі № 160/3651/20.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №160/2172/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко