Справа № 480/4385/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2021 року Справа № 480/4385/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4385/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2021, виплативши заборгованість пенсії з 01.02.2021 по день ухвалення рішення у даній справі.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що з 2016 року позивач отримую пенсію за місцем фактичного проживання, виплату здійснювало спочатку Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, а потім у зв`язку з реорганізацією Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Виплати належної позивачу пенсії здійснювалась кожного місяця до січня 2021 року включно. Однак, вже у лютому 2021 року позивач перестала отримувати пенсії на свій картковий рахунок у AT «Ощадбанк». На звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області пояснило, що з лютого 2021 року позивачу припинена виплата пенсії у зв`язку з тим, що номер її паспорту значиться як недійсний. Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушують її конституційні права.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області.
Згідно з довідкою Упраління соціального захисту населення від 17.10.2016 року № 5933-620 позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа (а.с. 7 (зворотній бік).
Оскільки станом на 24.01.2021 ОСОБА_1 копію нового паспорту до управління не надала, з 01.02.2021 року позивачу було призупинено виплату пенсії.
При цьому відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 19.05.2021 року № 5930-2466/5930-21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18.09.1995 р. документована Старобешівським РВ УМВС України в Донецькій області паспортом громадянина України у формі книжечки серії НОМЕР_1 , який є діючим, особа не документувалася іншим паспортом громадянина України. Крім того в даному листі зазначено, що паспорт серії НОМЕР_1 , помилково внесено в ІП «Недійсні документи» (а.с. 5).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Отже право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частиною третьою статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Отже нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.
З матеріалів справи суд вбачає, що виплату пенсії позивача було припинено з 01.02.2021 року у зв`язку з внесенням паспорту позивача в список недійсних документів (а.с. 14).
Проте вказана підстава для припинення виплати пенсії не передбачена статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Крім того відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 19.05.2021 року № 5930-2466/5930-2, паспорт серії НОМЕР_1 , помилково внесено в ІП «Недійсні документи» (а.с. 5).
Крім того Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 (справа № 243/6391/17) за результатом розгляду аналогічного спору (припинення виплати пенсії особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції) дійшов висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття Пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому в матеріалах даної справи відсутнє будь-яке рішення органу Пенсійного фонду про припинення виплати позивачу пенсії з підстав, визначених ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За таких обставин, суд доходить висновку про порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим суд зазначає, що при задоволенні позовних вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії повинно передувати встановлення факту протиправності його дій чи бездіяльності.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 року.
Крім того, приписами ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.
Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 року.
Звернути до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек