Справа № 490/4597/19
Суддя: Саламатін О. В.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/4597/19
н/п 2-а/490/263/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, в якому позивачка просить суд поновити їй строк на подання цієї позовної заяви; визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради № 370 від 03.04.2019 року, винесену відносно ОСОБА_1 , та закрити дану справу.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 03.04.2019 року Адміністративна комісія Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради прийняла оскаржувану постанову, згідно якої, зафіксовано факт продажу ОСОБА_1 пачки цигарок «Філіп Моріс» 15.03.2019 року біля 15:20 годин неповнолітньому ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), знаходячись на робочу місці, АДРЕСА_1 .

Із оскаржуваною постановою позивачка незгодна повністю, вважає вона є необґрунтованою та безпідставною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим підлягає визнанню протиправною та скасуванню з наступних підстав.

З 06.02.2018 року позивачка працює на ТОВ «Совієзо» на посаді продавця продовольчих продуктів на підставі наказу № 18-К від 06.02.2018 року.

15.03.2019 року вона працювала у звичайному режимі, суворо дотримуючись вимог законодавства України, та не здійснювала реалізацію будь-яких цигарок будь-яким неповнолітнім особам.

Крім того, з пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах адміністративної справи, не вбачається, що вони були отримані у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря.

Отже, допит неповнолітнього ОСОБА_2 відбувся з грубим порушенням вимог законодавства та прав такої особи. Крім того, працівниками поліції не складено адміністративних матеріалів на самого неповнолітнього (його батьків) за куріння неповнолітнім тютюнових виробів та невиконання батьками обов`язків щодо їх виховання.

З пояснень та Протоколу не вбачається, яким чином, як та коли на момент складення Протоколу було встановлено, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, як та коли у матеріалах справи з`явилась копія паспорту ОСОБА_2 .

Отже, пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи не є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, в Протоколі не зазначено жодних свідків чи потерпілих, в тому числі ОСОБА_2 .

Оскільки пояснення ОСОБА_2 не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а відповідно Протокол та рапорт, які ґрунтуються лише на таких поясненнях, також не є доказами вчинення правопорушення, та оскільки будь-яких інших доказів вчинення правопорушення (документи, фото, відео) матеріали справи не містять, та оскаржувана постанова є необґрунтованою та безпідставною.

Отже, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна позивачка в його вчинені.

Позивачка ознайомлена з матеріалами адміністративної справи лише 23.05.2018 року, а протокол про адміністративне правопорушення до того часу не їй вручено не було. Поряд з цим, в протоколі зазначено, що вона відмовилась від його підпису та отримання, що начебто підтверджується понятими.

Проте, від підпису та отримання позивачка не відмовлялась, оскільки в її присутності протокол не складався та їй не вручався.

Крім того, з пояснень понятих вбачається, що вони не були присутні при відмові ОСОБА_1 ознайомитись з матеріалами справи та підписати ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дізнались про таку відмову з пояснень працівників; пояснення є однаковими та складеними поліцейським ОСОБА_3 , а не самим понятими; не вбачається, що позивачка відмовилась отримувати свій примірник Протоколу.

Таким чино, пояснення понятих, що містяться в матеріалах справи, не є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з матеріалами справи, підписання протоколу та його отримання.

Поряд з цим, позивачці, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем будь-яких повісток (викликів, повідомлень) про розгляд справи не вручалось.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення (вручення) ОСОБА_1 повістки (виклику, повідомлення) про розгляд справи.

Оскільки позивачку не було сповіщено про місце та час розгляду справи, справу розглянуто за її відсутності та позбавлено її права: знайомитись з матеріалами справи; давати пояснення; подавати докази; заявляти клопотання; користуватись послугами адвоката.

На підставі вищевикладеного позивачка просить задовольнити її позов.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Чулупа О.С.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 09.09.2019 року, після усунення позивачкою недоліків позовної заяви, прийнято її до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 10.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 12.02.2021 року прийнято вказану справу до свого провадження.

11.11.2019 року до канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він зазначає, що 15.03.2019 року старшим ДОП Центрального ВП ГУНП України в Миколаївській області, капітаном поліції Куляєвим В.О. було виявлено правопорушення вчинене гр. ОСОБА_1 , про що було складено протокол від 15.03.2019 року за № 566702. Зафіксовано правопорушення у вигляді реалізації пачки цигарок марки «Філіп Моріс» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушує положення ч. 2 ст. 156 КУпАП.

15.08.2017 року, у відповідності до вимог ст. 218 КУпАП матеріали направлено на розгляд до Адміністративної комісії адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради.

03.04.2019 року відбувся розгляд вказаної справи. При розгляді справи гр. ОСОБА_1 присутньою не була. Жодних доказів які б могли пом`якшити вину порушника на засіданні Комісії надано не було.

Дослідивши фактичні матеріали справи, у відношенні гр. ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 370 від 03.04.2019 року та притягнуто вказану особу до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 510,00 грн.

Штраф фактично не сплачено.

Враховуючи той факт, що згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови, порушником фактично пропущено строк на оскарження постанови № 370 від 03.04.2019 року.

Представник відповідача зазначає, що позивачкою не наведено поважних причин для поновлення пропущеного строку, отже підстави для розгляду справи по суті відсутні.

На підставі викладеного представник відповідача просить залишити вищезазначений адміністративний позов без розгляду.

Представник позивачки адвокат Олейникова С.С. 08.07.2021 року надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та участі позивачки за наявними в матеріалах справи поясненнями та доказами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань, крім відзиву, до суду не надав.

Згідно з ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).

Враховуючи те, що у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу №460/4597/19 в порядку письмового провадження.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання відповідача про залишення вищезазначеного адміністративного позову без розгляду та клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Згідно з матеріалами справи, скаржувану постанову Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради №370 винесено 03.04.2019 року. Поряд з цим, з матеріалів, що додані до позову, вбачається, що 17.05.2019 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про надання їй матеріалів адміністративної справи для ознайомлення, а відповідач, в свою чергу, розглянув вказане звернення та разом з листом від 22.05.2019 року за вихідним №В-632 надав позивачці копію адміністративної справи від 03.04.2019 року за №370 про притягнення її до адміністративної відповідальності. При цьому, копії вказаних документів позивачка отримала 23.05.2019 року.

Позивачка звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з вищезазначеним адміністративним позовом 27.05.2019 року.

Частиною 1 стаття 118 КАС України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

При цьому, частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 статті 286 КАс України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду наведені позивачкою поважними, та відповідно важає за можливе поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради №370 від 03.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення.

Отже, клопотання представника відповідача про залишення вищезазначеного позову без розгляду задоволенню не підлягає.

З копії Протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2019 року, складеного ст. ДОП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції Гуляєвим В.О., вбачається, що 15.03.2019 року біля 15-20 год., гр. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці в магазині «Апельсин», вул. привільна, 160, ТОВ «Совієзо», м. Миколаїв, реалізувала пачку цигарок «Філіп Моріс» за ціною 33 грн. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі відсутній.

Згідно копії вказаного протоколу, ОСОБА_1 від пояснень та підпису відмовилася у присутності понятих: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . До протоколу додано пояснення в кількості 3 штуки.

Так, згідно пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.03.2019 близько 15-20 годин року він перебував в мікрорайоні «Ракетне урочище» в кінці вулиці Привільна міста Миколаєва. ОСОБА_2 зайшов до магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та запитав продати йому пачку цигарок «Філіп Моріс» за ціною 33 грн. Продавець не спитала скільки йому років та продала йому вказані цигарки. Фіскальний чек йому не видали, проте він про нього не питав.

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 15.03.2019 близько 15-30 він перебував в районі кінцевої зупинки громадського транспорту по АДРЕСА_2 . В цей час до нього підійшов співробітник поліції, представився та запропонував бути присутнім в якості понятого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Потім вони разом підійшли до магазина під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де поліцейський пояснив його, що гр. ОСОБА_1 продала н/л ОСОБА_2 пачку цигарок, проте підписувати та ознайомлюватись з протоколом вона відмовилась. Своїм підписом понятий підтвердив даний факт.

Про підтвердження того ж самого факту йдеться і в поясненнях ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15.03.2019 року вищезазначені матеріали було направлено до Адміністративної комісії Центрального району ММР, що підтверджується копію відповідного супровідного листа, наявного в матеріалах справи.

З копії повістки від 22.03.2019 року за вихідним № 337/119 вбачається, що розгляд вказаного протоколу було призначено на 03.04.2019 року з 14:00 до 15:00 год. Проте матеріали справи не містять підтвердження отримання даної повістки позивачкою.

Постановою № 370 про накладення адміністративного стягнення від 03.04.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., керуючись ч. 2 ст. 156 КУпАП. Супровідним листом від 05.04.2019 року за вихідним № 337/119 вказану постанову направлено позивачці, проте матеріали справи не містять підтвердження отримання даної постанови останньою.

У вищезазначеній постанові вказано про те, що 15.03.2019 року зафіксовано факт продажу гр. ОСОБА_7 пачки цигарок «Філіп Моріс» 15.03.2019 року біля 15-20 годин неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на робочому місці, АДРЕСА_1 .

З протоколу засідання адміністративної комісії адміністрації Центрального району м. Миколаєві від 03.04.2019 року вбачається, що позивачка на засіданні присутньою не була.

Так, частина 2 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

Відповідно до преамбули, Закон №481 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років; особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст. 254 КУпАП).

За змістом п. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 103-1, 103-2, 103-3, 104, частина перша статті 106-1, статті 106-2, 149 - 152, частини перша - п`ята статті 152-1, статті 154, 155, 155-2, 156, 156-1, 156-2, 159 - 160, стаття 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185-1, 186-5, 197, 198.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У постанові від 26.04.2018 по справі № 338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, з протоколу засідання адміністративної комісії адміністрації Центрального району м. Миколаєві від 03.04.2019 року вбачається, що справу розглядали за протоколом від ВП ГУНП ЦР. Тобто, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови стала наявність адміністративних матеріалів, оформлених працівниками Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.

Однак, з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що проведення вилучення жодних речей, зокрема, фіскального чеку працівниками поліції не здійснювалось. При цьому, в поясненнях ОСОБА_2 , що долучено до протоколу, зазначено, що фіскальний чек йому не видавався.

Фіскальний касовий чек на товари - це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари. Тобто, підтвердженням проведення фінансової операції є фіскальний касовий чек.

Крім того, будь-яких перевірок щодо надання денного звіту за 15.03.2019 року по касовому апарату ані працівниками поліції, ані членами адміністративної комісії не проводилося.

Інші документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 не підтверджують продажу тютюнових виробів неповнолітньому.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які б свідчили про доведеність вини позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України, відповідачем належним чином не спростовано доводи позивачки щодо неправомірності притягнення її до відповідальності та відсутності доказів скоєння нею правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративною комісією при розгляді справи не надано оцінку відсутності жодних доказів реалізації товару неповнолітньому, який не був опитаний комісією під час засідання. Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови.

Вирішуючи позовну вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, процесуальним законом не передбачено право суду за наслідками розгляду даної категорії справ визнавати оскаржувану постанову протиправною. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в даній частині.

Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 77, 159-163, 243, 250 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради №370 від 03.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) до Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради (, адреса: м. Миколаїв, вул. Інженерна, 1) про скасування постанови задовольнити частково.

Постанову Адміністративної комісії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради № 370 від 03.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Центральний районний суд міста Миколаєва.

Суддя О.В. Саламатін