Справа № 380/243/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/243/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 4040 від 12.03.2020 Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139 для ведення індивідуального садівництва за заявами ОСОБА_1 від 29.07.2019 та 30.08.2019;

- зобов`язати Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 29.07.2019 та 30.08.2019 шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки з :06:000:0139.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликається на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 в адміністративній справі № 1.380.2019.005454 визнано протиправними дії Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 від 29.07.2019 та 30.08.2019; зобов`язано Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової сесії, заяви від 29.07.2019 та 30.08.2019 з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 462383300:06:000:0139 та прийняти відповідне рішення. Проте Солонківська сільська рада формально поставилась до виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 в адміністративній справі № 1.380.2019.005454 та протиправно відмовила йому у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0139 для ведення індивідуального садівництва, чим порушила право позивача на отримання земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації, передбаченої Земельним кодексом України.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.

Стосовно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 15.01.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, витребувано у відповідача: докази на підтвердження обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення; належним чином засвідчену копію протоколу постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування, природніх ресурсів та екології № 79 від 04.03.2020.

Ухвалою суду від 29.03.2021 витребувано у Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (81131, Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Центральна, 3) докази на підтвердження обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення; належним чином засвідчену копію протоколу постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування, природніх ресурсів та екології № 79 від 04.03.2020.

Ухвалою суду від 26.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.07.2021 клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та поновлено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

У судове засіданні сторони не прибули, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

05.05.2021 позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з відсутністю перешкод для розгляду справи та у зв`язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленим учасників справи, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-учасників бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 21.08.2015 виданого Службою Безпеки України

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 в адміністративній справі № 1.380.2019.005454 за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії визнано протиправними дії Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 від 29.07.2019 та 30.08.2019; зобов`язано Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової сесії, заяви від 29.07.2019 та 30.08.2019 з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 462383300:06:000:0139 та прийняти відповідне рішення.

За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 1.380.2019.005454 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 462383300:06:000:0139 для ведення особистого селянського господарства, Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області відповідно до протоколу постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування, природніх ресурсів та екології № 79 від 04.03.2020 прийнято рішення № 4040 від 12.03.2020, яким відмовлено у наданні такого дозволу.

Позивач, покликаючись на те, що Солонківська сільська рада формально поставилась до виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 в адміністративній справі № 1.380.2019.005454 та протиправно відмовила йому у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0139 для ведення індивідуального садівництва, звернувся до суду для захисту свого права на отримання земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації, передбаченої Земельним кодексом України.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України (далі ЗК України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Водночас, у разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України, з відповідним вмотивуванням та покликанням на нормативно-правові акти та їх статті.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Судом встановлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 1.380.2019.005454 Солонкіською сільською радою Пустомитівського району Львівської області повторно розглянуто заяви ОСОБА_1 від 29.07.2019 та 30.08.2019 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 462383300:06:000:0139 та відповідно до протоколу постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування, природніх ресурсів та екології № 79 від 04.03.2020 прийнято рішення № 4040 від 12.03.2020, яким відмовлено у наданні такого дозволу.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд враховує, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути вмотивованим, відтак відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього ЗК України, повинен вказати у ньому конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Наведений висновок узгоджується із встановленими законом вимогами щодо "обґрунтованості рішення", що полягають в дослідженні суб`єктом владних повноважень усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. У такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами, які чітко зазначені в рішенні.

Натомість, як вбачається з оскаржуваного рішення, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач всупереч ч. 7 ст. 118 ЗК України жодних причин, які слугували підставою для такої відмови не зазначає, що свідчить про абсолютну необґрунтованість цього рішення.

З огляду на викладене, суд висновує, що рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 4040 від 12.03.2020 щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139 для ведення індивідуального садівництва за заявами ОСОБА_1 від 29.07.2019 та 30.08.2019 прийняте з порушенням норм ЗК України та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки мотивів та підстав такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.

Отже, оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірності рішення, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для визнання такого протиправним та скасування.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

З оскаржуваного рішення вбачається, що питання, визначені ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідачем не досліджувались, відтак, останнім не з`ясовано усі істотні обставини, за яких таке рішення може бути прийняте.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви від 29.07.2019 та 30.08.2019 з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 462383300:06:000:0139 та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач всупереч встановленому частиною 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування не довів правомірності оскаржуваного рішення. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Тому позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, такий не сплачувався, а отже не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 4040 від 12.03.2020 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 462383300:06:000:0139.

Зобов`язати Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяви від 29.07.2019 та 30.08.2019 з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 462383300:06:000:0139 та прийняти відповідне рішення.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області 9 81131, Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Центральна, 3; )

Повний текст рішення складено та підписано 13.07.2021.

Суддя Сидор Н.Т.