Справа № 160/3541/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3541/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 р. (суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі № 160/3541/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування наступних податкових повідомлень-рішень, які були прийняті 01.10.2019 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області: №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №0-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №79637-5850-0407, №79638-5850-0407, №79639-5850-0407.

В обґрунтування позову вказувалось на те, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок з фізичних осіб за податковий період 2019 рік. Відповідач порушив порядок надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, оскільки направив їх лише до електронного кабінету платника податків. Також, відповідач не зазначив, по яким конкретно земельним ділянкам нараховано податкове зобов`язання. Крім того, позивач повідомив контролюючий органі про використання земельних ділянок для провадження господарської діяльності, направивши повідомлення за формою 20-ОПП, тому він звільнений від сплати цього податку в силу закону (п.п 4 п.297.1 ПК України).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На думку скаржника, висновки суду не відповідають дійсним обставинам, оскільки ним до позовної заяви були подані повідомлення про об`єкти оподаткування форми № 20-ОПП від 22.08.2019 та 03.03.2020. Протягом 2019 року позивачем було здійснено об`єднання земельних ділянок, і кількість земельних ділянок склала 65, які мають площу від 0,4 га до 82 га; з них - лише 52 мають площу 2 га. Позивач повідомив контролюючий орган про використання земельних ділянок у власній господарській діяльності. Суд першої інстанції не врахував, що податкові повідомлення-рішення складено на 161 земельну ділянку, однак розрахунків податкового зобов`язання не надано. Відповідач також помилився у кількості земельних ділянок, належних позивачу на праві власності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач вказує, що податкові зобов`язання визначено на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційних скарг. Представник відповідача проти скасування судового рішення заперечував.

Згідно статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України судом апеляційної інстанції здійснено процесуальне правонаступництво відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 12.07.2017 року, основний вид економічної діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 01.03.2019 року, ОСОБА_1 є власником, зокрема земельних ділянок у кількості 215 шт. в тому числі на території Дмитрівської сільської ради (Дніпропетровська обл., Нікопольський район) та Криничуватська сільської ради (Дніпропетровська обл., Нікопольський район), відомості про інші речові права на які відсутні, тобто які перебувають у користуванні саме ОСОБА_1 . 22.08.2019 року ОСОБА_1 подав до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, в якому визначено 62 об`єкти. 01.10.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області складено спірні податкові повідомлення-рішення, якими визначено ОСОБА_1 податкові зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень-рішень.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (ПК України).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Згідно з пунктом 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Скаржник стверджує, що має податкову пільгу, встановлену пунктом 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, оскільки використовує земельні ділянки у власній господарській діяльності, про що ним було повідомлено контролюючий орган. Також, протягом 2019 року було здійснено об`єднання земельних ділянок, що не враховано відповідачем при прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегією суддів встановлено, що усі спірні податкові повідомлення-рішення (161 один.) прийняті 01 жовтня 2019 р. У позовній заяві позивачем помилково двічі зазначено одне і те саме податкове повідомлення-рішення - № 50-0407, а судом першої інстанції не перевірена їх кількість згідно наявних у справі копій та не виправлена зазначена помилка.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказував на те, що за даними Державного реєстру прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 обліковується 215 земельних ділянок. Зважаючи на те, що 22.08.2019 ним було подано повідомлення за формою 20-ОПП (про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність), податковим органом здійснено нарахування земельного податку за 2019 рік по земельним ділянкам, які не використовуються позивачем для провадження господарської діяльності: по 158 ділянкам, площею по 2 га на території Дмитрівської сільської ради, нарахування по яких об`єднано в податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 № 50-0407 на суму 76475,16 грн.; по 3 земельним ділянкам, площею по 2 га на території Криничуватської сільської ради податкові повідомлення-рішення №79637-5850-0407, №79638-5850-0407, № 79639-5850-0407 на суму 302,52 грн.- кожне.

Позивач наголошував в суді першої інстанції на тому, що ніякого «об`єднання» податкового нарахування по 158 земельним ділянкам в одне в податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 № 50-0407 на суму 76475,16 грн. не відбувалось. Однак, суд першої інстанції цей довід залишив поза увагою.

Колегія суддів дослідила зміст зазначеного податкового повідомлення-рішення, копія якого наявна в матеріалах справи, і встановила, що податкове зобов`язання визначено ним на суму 484,02 грн., а не на 76475,16 грн., як стверджував відповідач (т. 1 а.с.38). Також, до жодного із спірних податкових повідомлень-рішень, на стадії розгляду справи у суді першої інстанції, відповідачем не надано їх розрахунки, не вказано, щодо якої конкретно земельної ділянки (як об`єкту оподаткування) визначено податкове зобов`язання. Суд першої інстанції не здійснив перевірку зазначеної обставини, не врахував доводи позивача про те, що протягом 2019 року ним здійснено об`єднання земельних ділянок, що призвело до зміни кадастрового номеру, а погодився із доводами відповідача, які зводились виключно до арифметичної дії: 215 (кількість земельних ділянок) 62 (по яких позивачем подано повідомлення 20-ОПП) = 161 кількість земельних ділянок, по яким прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Однак, результатом такої арифметичної дії є 153, а не 161 одиниці.

На стадії апеляційного перегляду справи сторони, на виконання вимог суду, надали письмові пояснення щодо персоніфікації об`єктів оподаткування.

Відповідач стверджує, що інформація про земельні ділянки, які належать позивачу на праві власності, була отримана з Державного реєстру нерухомого майна 01.03.2019. Скаржником, у свою чергу, надані документи на підтвердження об`єднання земельних ділянок, яке відбулось у квітня-травні 2019 році.

Так, ППР№ 50-0407 прийнято щодо земельної ділянки за кадастровим номером :04:003:2958. Однак, 08.04.2019 відбулась державна реєстрація об`єднання 41 земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру 122298100:04:003:2153, до складу якої увійшла і земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:2958.

Колегія суддів зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення, які прийняті без врахування обставини об`єднання земельних ділянок та зміни кадастрових номерів, без перевірки даних, зазначених позивачем у повідомленні 20-ОПП, не можуть вважатись правомірними. Також, як встановлено судом апеляційної інстанції, ці рішення прийняті щодо об`єктів оподаткування, які юридично припинили своє існування внаслідок включення їх до складу об`єднаної земельної ділянки із присвоєнням нового кадастрового номеру.

Разом з цим, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що по 12 земельним ділянкам не було прийнято рішення власника про їх об`єднання :02:001:0461, :04:003:3073, :04:003:3074, :04:003:3072, :04:003:3075, :02:001:0456, :02:001:0455, :02:001:0457, :04:003:3076, :04:003:0362, :04:003:0361, :04:003:0353.

Ці земельні ділянки є об`єктами оподаткування у 2019 році, оскільки повідомлення 20-ОПП щодо них подано позивачем лише у 2020 році.

Відтак, податкові повідомлення-рішення №50-0407, №50-0407, №50-0470, №50-0470, №50-0470, №50-0470, №50-0470, №50-0470, №50-0470, №79637-5850-0470, №79638-5850-0470, №79639-5850-0470 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції 840,80 грн. (т. 1 а.с. 1, 211), та за подачу апеляційної скарги на суму 1261,20 грн. (т.2 а.с.70, 98), а всього на суму 2102.

Зважаючи на часткове задоволення позову, сума судового збору підлягає відшкодуванню, враховуючи правило пропорційності: заявлено позовні вимоги матеріального характеру на суму 77382,72 грн.; задоволено позовні вимоги на суму 72118,98 грн., що складає 93,2 % від зявленої суми; сума судового збору, яка підлягає відшкодуванню: 2102 х 93, 2% =1959,06 грн.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 р. в адміністративній справі № 160/3541/20 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті 01.10.2019 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:

№50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407, №50-0407,

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005) судові витрати на суму 1959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 06 коп.

Постанова суду набирає законної сили 30 червня 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий