Справа № 580/5609/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5609/20 Суддя першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року позивач - Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, в якому просив:

- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 2 149 479,89 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

08 липня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 26550, Головним управлінням ДПС у Черкаській області надіслано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, наголошує на тому, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковими повідомленнями-рішеннями № від 23.03.2018 року, № від 23.03.2018 року та № від 23.03.2018 року відповідачу збільшені податкові зобов`язання на 1 460 305 грн. 97 коп., 100 957 грн. 81 коп. та 510 грн. відповідно, згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі №580/1008/19, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 про оскарження податкових повідомлень-рішень № від 23.03.2018, № від 23.03.2018 та № від 23.03.2018 було відмовлено повністю, отже вказані податкові зобов`язання вважаються узгодженими з 05.11.2019 року та повинні бути сплачені у строк до 25.11.2019 року, проте позивач вказані податкові зобов`язання не сплатив.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 13.07.2015 року по 25.10.2017 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу №2135 від 11.12.2017 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » посадовими особами позивача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 13.07.2015 по 11.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства. За результатами перевірки був складений акт №76/23-00-13-0124/ НОМЕР_1 від 07.02.2018 р. (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення відповідачем:

- п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого відповідач завищив податкові зобов`язання за період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року у сумі 1 472 395 грн., сформовані на адресу ТОВ «Добрива Черкаси» та ТОВ «Родень-М»;

- пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого відповідач завищив податковий кредит за період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року у сумі 1 475 476 грн., сформовані за рахунок ТОВ «Вест-Прайд» (), ТОВ «Альтерком» (), ПП «Оптімагруп» (), ТОВ «ТК «Руно» (), ТОВ «Іміда Гранд» (), ТОВ «Майкон Компані» (), ТОВ «Сагат Союз» (), ТОВ «Фулкрам» ();

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 та 2016 рік на загальну суму 973 537 грн. 31 коп., в т.ч. за 2015 рік - 108 043 грн. 86 коп., за 2016 рік - 865 493 грн. 45 коп.;

- ст. 163, ст. 168, п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у результаті чого визначено занижену суму військового збору на загальну суму 80 766 грн. 25 коп., в т.ч. за 2015 рік на суму 8641 грн. 80 коп., за 2016 рік на суму 72 124 грн. 45 коп.;

- пп. 1.2 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку з чим встановлено заниження суми єдиного внеску за 2016 рік у сумі 92 776 грн. 84 коп.;

- п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки за порушення відповідачем п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Розділу IV Податкового кодексу України позивач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року про збільшення відповідачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1 460 305 грн. 97 коп., в т.ч. 973 537 грн. 31 коп. - за основним платежем та 486 768 грн. 66 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями. Залишок несплаченої пені складає 545 140 грн.

На підставі Акта перевірки за порушення відповідачем п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, абз. 4 п. 164.1 ст. 164 та п. 161 Підрозділу 10 інших перехідних положень Податкового кодексу України позивач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року про збільшення відповідачу грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 100 957 грн. 81 коп., в т.ч. 80 766 грн. 25 коп. за основним платежем та 20 191 грн. 56 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями. Залишок несплаченої пені складає 44 435 грн. 72 коп.

На підставі Акта перевірки за порушення відповідачем п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України позивач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року про збільшення відповідачу грошового зобов`язання за платежем «адмін. Штрафи та інші санкції» на суму 510 грн.

Відповідач оскаржив податкові повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року, № від 23.03.2018 року та № від 23.03.2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року у справі №580/1008/19, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про оскарження податкових повідомлень-рішень № від 23.03.2018 року, № від 23.03.2018 року та № від 23.03.2018 року було відмовлено повністю.

Згідно інтегрованої картки відповідача та розрахунку податкового боргу загальна сума податкового боргу складає 2 149 479 грн. 89 коп., який складається з: штрафних санкцій у сумі 510 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року; заборгованості зі сплати військового збору у сумі 80 661 грн. 61 коп. за основним платежем, 20 191 грн. 56 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року) та пені у сумі 44 435 грн. 72 коп.; заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 971 772 грн. 34 коп. за основним платежем, 486 768 грн. 66 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року) та пені у сумі 545 140 грн.

28.04.2020 року позивачем була сформована податкова вимога форми «Ф» №3842-10, яка була отримана відповідачем 18.05.2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Несплата відповідачем визначеної суми податкового боргу й стало передумовою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктами 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.3 статті 42 Податкового кодексу України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно з пунктом 56.18 статі 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до фактичних обставин справи, податковими повідомленнями-рішеннями № від 23.03.2018 року, № від 23.03.2018 року та № від 23.03.2018 року відповідачу збільшені податкові зобов`язання на 1 460 305 грн. 97 коп., 100 957 грн. 81 коп. та 510 грн. відповідно.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року у справі №580/1008/19, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про оскарження податкових повідомлень-рішень № від 23.03.2018 року, № від 23.03.2018 року та № від 23.03.2018 року було відмовлено повністю.

Отже, вказані податкові зобов`язання вважаються узгодженими з 05.11.2019 року та повинні бути сплачені у строк до 25.11.2019 року, проте позивач вказані податкові зобов`язання не сплатив.

Посилання апелянта на той факт, що ухвалою Верховного Суду від 07.02.2020 року у справі № 580/1008/19 відкрито касаційне провадження у справі щодо оскарження податкових повідомлень - рішень, що стали передумовою для виникнення податкового боргу, не змінює суті зобов`язань відповідача, адже відкриття касаційного провадження не впливає на факт набрання законної сили судовим рішенням, тим паче не змінює правову природу узгодженого податкового зобов`язання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до матеріалів справи, податкова вимога форми «Ф» №3842-10 на суму 2 105 857 грн. 11 коп., сформована 28.04.2020 року позивачем, була направлена за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана вимога була отримана відповідачем 18.05.2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Доводи відповідача, що податкова вимога не була направлена за адресою його реєстрації АДРЕСА_2 є необґрунтованими, оскільки відповідач у порядку, передбаченому пунктами 42.1, 42.2 та 42.3 статті 42 Податкового кодексу України податкову адресу не змінював.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що на час розгляду справи податковий борг відповідачем не сплачений, позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 2 149 479 грн. 89 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст рішення виготовлено 13 липня 2021 року.