Справа № 120/2075/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 липня 2021 р. Справа № 120/2075/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Пахольчак С.С.,

представника позивача: Савчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), під час розгляду якого уточнив позовні вимоги, у якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 80 від 12.02.2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 04.02.2021 року шляхом переходу з пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести призначення і виплату пенсії по віку ОСОБА_1 з 04.02.2021 року згідно ст. ст. 26, 40 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, що передують року звернення, а саме 2018, 2019, 2020 роки в розмірі 9118,81 грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 04.02.2021 року він у зв`язку з досягненням пенсійного віку (60 років) вперше звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відповідача № 80 від 12.02.2021 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що розмір пенсії після перерахунку буде меншим. При цьому, для розрахунку розміру пенсії взято показник середньої заробіної плати за 2014-2016 роки.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 30.04.2021 року.

17.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вказав, шо 04.02.2021 року позивач звернувся із заявою про переведення перерахунку його пенсійного забезпечення шляхом переведення з пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) на інший вид пенсії за віком по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Відповідно до ст.8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

- громадяни України, які досягай встановленого Законом №1058 пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж Позивача становить 49 років 09 місяців 03 дні.

Для підтвердження стажу роботи позивачем було надано трудову книжку серії НОМЕР_1 згідно якої прослідковується трудова діяльність ОСОБА_1 , що фактично зараховано до загального стажу.

При обчисленні пенсії за віком відповідно до ст.40 Закону №1058 застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки збільшений на коефіцієнт індексації, який становить 4888,83 грн.

Умовно розрахований розмір пенсії за віком з урахуванням зазначених показників страхового стажу та заробітної плати є меншим, ніж пенсія за вислугу років, яку отримує позивач.

Тому, рішенням відповідача №80 від 12.02.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії шляхом переходу з пенсії за вислугу років згідно Закону №2262 на пенсію за віком згідно Закону №1058, з огляду на недоцільність такого перерахунку.

Також відповідач вказав, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.02.2021 року №1110-1025/ Р-02/8-0200/21 є помилковим, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення № 80 від12.02.2021 року про відмову у перерахунку пенсії позивачу.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року вирішено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 072-вк від 28.05.2021 року суддя Шаповалова Т.М. перебувала у щорічній оплачуваній відпустці з 14.06.2021 року по 30.06.2021 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався, останній розгляд справи відкладено на 05.07.2021 року.

До суду 02.06.21 надійшла заява про зміну предмету позову. Також представником позивача надано докази напарвлення копії заяви відповідачу.

Суд усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання прийняв заяву до розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями п. 4 ч. 3 ст. 205 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи у відсутність відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши інші докази, суд встановив таке.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

З 1991 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію Згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу виповнилося 60 років.

04.02.2021 року позивач вперше у зв`язку з досягненням пенсійного віку (60 років) звернувся до відповідача з заявою про перехід на інший вид пенсії шляхом переведення його з пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) на інший вид пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки (2018 - 2020 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом відповідача № 5006-4834/0-02/8-0200/20 від 20.11.2020 року повідомлено позивача про те, що відсутні підстави для призначення інших видів пенсії.

Рішенням відповідача №80 від 12.02.2021 року відмовлено позивачу у перерахунку пенсії шляхом переходу з пенсії за вислугу років згідно Закону №2262 на пенсію за віком згідно Закону №1058, з огляду на недоцільність такого перерахунку у зв`язку з тим, що розмір пенсії після перерахунку буде меншим. При цьому, для розрахунку розміру пенсії взято показник середньої заробіної плати за 2014-2016 роки.

При обчисленні пенсії за віком відповідно до ст.40 Закону №1058 застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки збільшений на коефіцієнт індексації, який становить 4888,83 грн.

Умовно розрахований розмір пенсії за віком з урахуванням зазначених показників страхового стажу та заробітної плати є меншим, ніж пенсія за вислугу років, яку отримує позивач.

Тому, рішенням відповідача №80 від 12.02.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії шляхом переходу з пенсії за вислугу років згідно Закону №2262 на пенсію за віком згідно Закону №1058, з огляду на недоцільність такого перерахунку та заробітної плати є меншим, ніж пенсія за вислугу років, яку отримує позивач.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22 лютого 2018 року у справі №310/3774/17 та від 22 січня 2019 року у справі №577/2457/17, а тому суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин.

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Таким чином, факт отримання позивачем пенсії до досягнення пенсійного віку не позбавляє позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами вимог п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 80 від 12.02.2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 04.02.2021 року шляхом переходу з пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести призначення і виплату пенсії по віку ОСОБА_1 з 04.02.2021 року згідно ст. ст. 26, 40 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, що передують року звернення, а саме 2018, 2019, 2020 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Повне судове рішення складено та підписано суддею 12.07.2021 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна