Справа № 200/3650/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 р. Справа№200/3650/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому порядку) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Соціальне відродження Донбасу

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання відмови протиправною та зобов`язання відповідача вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Соціальне відродження Донбасу, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 12 березня 2021 року за № 7647/05-99-04-12-42, у прийнятті уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за 2014-2016 роки № 12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897, поданих позивачем;

- зобов`язати відповідача визнати уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2014-2016 роки за № 12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897, такими, що подані у день їх фактичного отримання відповідачем, а саме - 5 березня 2021 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 5 березня 2021 року подав до Волноваської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Донецькій області уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2014-2016 роки № 12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897 по земельним ділянкам площею 9 га в с. Новоселівка Новоселівської сільської ради та площею 314,8 га в смт. Мирне Мирненської сільської ради. Дані уточнюючі податкові декларації були подані в зв`язку із тим, що позивач в податкових деклараціях з плати за землю за 2014-2016 роки надмірно нарахував плату за землю за земельні ділянки, що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення, що призвело до наявності за даними особового рахунку заборгованості з податку на землю.

В силу положень Податкового кодексу України позивач є звільненим від зобов`язання щодо плати за землю за земельні ділянки, що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення, у період з 14 квітня 2014 року по 29 лютого 2020 року.

Оскільки станом на 14 квітня 2014 року, на 1 січня 2017 року та на день подання позову місцезнаходженням позивача є смт. Мирне Донецької області (населений пункт на лінії зіткнення), отже з 1 січня 2017 року для позивача зупинено відлік строку давності, визначений ст. 102 Податкового кодексу України.

Однак 19 березня 2021 року позивач отримав рішення відповідача, оформлене листом від 12 березня 2021 року за № 7647/6/05-99-04-12-41, про відмову в прийнятті уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за 2014-2016 роки № 12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897, в якому не зазначені точні причини відмови прийняти уточнені декларації, зокрема, причини, визначені ст. 49 Податкового кодексу, але зі змісту якого вбачається, що причиною такої відмови стало те, що за думкою відповідача позивач пропустив строк давності для їх подання, визначений ст. 102 Податкового кодексу України.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відзиві на позов Головне управління зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Уточнюючі податкові декларації за землю з 2014-2016 роки №12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897, які подані позивачем 5 березня 2021 року та якими платник здійснив зменшення раніше нарахованих сум земельного податку за період з 1 травня 2014 року по 31 грудня 2016 року по Мирненській сільській раді та Новоселівській сільській раді Волноваського району Донецької області, надані з порушенням п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, а саме - надані без урахування строків давності, визначених ста. 102 Податкового кодексу України. В зв`язку із чим листом № 7647/6/05-99-04-12-42 від 12 березня 2021 року позивачу повідомлено про відмову у прийнятті даних декларацій.

Відповідач зазначає, що діяв виключно на підставі, в межа повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (а.с. 73-76).

Ухвалою суду від 5 квітня 2021 року позовну заяву Товариства с обмеженою відповідальністю «Соціальне відродження Донбасу» залишено без руху у зв`язку із наявністю недоліків позовної заяви та встановлено строк для усунення цих недоліків (а.с. 44).

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 56).

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 68).

У період з 23 червня 2021 року по 9 липня 2021 року суддя Волгіна Н.П. перебувала у відпустці.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальне відродження Донбасу», є юридичною особою, , місцезнаходження: 87124, Донецька обл., Волноваський р-н, смт. Мирне (пн), Каранський кар`єр, перебуває на обліку в Волноваській ДПІ (Волноваський р-н) Головного управління ДПС у Донецькій області (а.с. 99).

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області, код ЄДРПОУ ВП 44070187, місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, є органом державної влади без статусу юридичної особи та належним відповідачем у справі (а.с. 81-82).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивачу належать на праві постійного користування земельні ділянки площею 9 га в с. Новоселівка Новоселівської сільської ради та площею 314,8 га в смт. Мирне Мирненської сільської ради, які не є землями сільськогосподарського призначення (використовуються для видобутку граніту та виробництва продукції) (Державний акт постійного користування ДН-00484 від 7 червня 1995 року, а.с. 103-113).

Протягом 2014-2017 років позивач подавав до податкового органу декларації з плати за землю щодо вказаних земельних ділянок (а.с. 74-75).

5 березня 2021 року позивач у зв`язку із самостійним виявленням помилок у наведених деклараціях (помилковим зазначенням сум податкового зобов`язання за періоди з 1 травня 2014 року по 31 грудня 2016) подав до контролюючого органу уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок), якими зменшив податкове зобов`язання:

- № 12358987 щодо земельної ділянки в с. Новоселівка Новоселівської сільської ради за 2014 рік (а.с. 10-12, 16);

- № 12358988 щодо земельної ділянки в с. Мирне Мирненської сільської ради за 2014 рік (а.с. 13-15, 17);

- № 12360088 щодо земельної ділянки в с. Новоселівка Новоселівської сільської ради за 2015 рік (а.с. 21, 89-91);

- № 12360087 щодо земельної ділянки в с. Мирне Мирненської сільської ради за 2015 рік (а.с. 18-20, 22);

- № 12360175 щодо земельної ділянки в с. Новоселівка Новоселівської сільської ради за 2016 рік (а.с. 26-28, 30);

- № 12360897 щодо земельної ділянки в с. Мирне Мирненської сільської ради за 2016 рік (а.с. 23-25, 29).

Листом від 12 березня 2021 року № 7647/6/05-99-04-12-42 Головне управління ДПС у Донецькій області повідомило позивача про відмову у прийнятті зазначених вище уточнюючих податкових декларацій із посиланням на п. 48.3 ст. 48 та п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (а.с. 31).

Будучи не згодним із такою відмовою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), а також Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VI від 2 вересня 2014 року (далі Закон № 1669-VI).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Зазначений обов`язок платника податків зафіксований і у п. 36.1 ст. 36 ПК України, де зазначено, що обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктами 285.1, 285.2 ст. 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

При цьому відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Згідно ст. 50.1 ПК України у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу), платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Разом із цим відповідно до абз. 2 пп. 38.7 п. 38 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року до 29 лютого 2020 року включно, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Згідно п. 38.2 п. 38 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань;

2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений ст. 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Норми цього підпункту не застосовуються:

- з дати реєстрації зміни місця проживання фізичною особою - платником податків і переселення на іншу територію України на постійне місце проживання, місце проживання внутрішньо переміщеної особи та проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичної особи - підприємця;

- з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи і станом на 14 квітня 2014 року, як і станом на час виникнення спірних правовідносин та і станом на час розгляду даної справи позивач зареєстрований у смт. Мирне Волноваського району Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону № 1669-VI, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», відповідно до якого смт. Мирне та с. Новоселівка Волноваського району Донецької області.

Таким чином, з 14 квітня 2014 року для позивача зупинилось застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 ПК України, а, отже, зупинився і відлік строку давності, визначений ст. 102 ПК України.

З огляду на те, що позивачем подано уточнюючі податкові декларації за період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року та те, що перебіг строку давності на подання вказаних уточнюючих розрахунків є зупинений, позивач, подаючи 5 березня 2021 року уточнюючі податкові декларації, не порушив строків давності у 1095 днів, встановлених ст. 102 ПК України.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до абз. 5 п. 49.3 ст. 49 ПК України єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно п. 49.10 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Відповідно до абз. 1 п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови […].

Як вбачається з листа-повідомлення відповідача про відмову прийняти спірні декларації, у даному повідомленні не зазначені підстави їх неприйняття, тобто, не конкретизовані - які саме обов`язкові реквізити не були зазначені позивачем в уточнюючих деклараціях, містяться лише посилання на п. 48.3 ст. 48, п. 50.1 ст. 50 ПК України, що не відповідає приписам абз. 1 п. 49.11 ст. 49 ПК України.

Разом із цим як вбачається зі змісту уточнюючих податкових декларацій останні містять всі реквізити, зазначені у п. 48.3 ст. 48 ПК України, а також подані із дотримання абз. 1 п. 49.4 ст. 49 ПК України (приписи п. 48.4 ст. 48, абз. 2-3п. 49.4 ст. 49 ПК України у даному випадку не застосовуються).

Отже, повідомлення відповідача про відмову у прийняття уточнюючих декларацій позивача від 5 березня 2021 року не відповідач і приписам абз. 5 п. 49.3 ст. 49, абз. 1 п. 49.11 ст. 49 ПК України.

Враховуючи викладене, відмова відповідача прийняти уточнюючі податкові декларацій позивача від 5 березня 2021 року за 2014-2016 роки є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Відповідно до п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно приписів п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, яким встановити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ніж визначені у пунктах 1-9 цієї частини), який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України у постанові від 15 червня 2016 року, яка набрала чинності 30 червня 2016 року, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/58405057).

Також Верховний Суд у постанові від 19 червня 2020 року у справі № 810/624/17, прийнятої за результатом розгляду касаційної скарги на постанову Київського окружного адміністративного суду від 9 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, якою залишено без змін судове рішення першої інстанції, та якими визнано протиправною відмову контролюючого органу, оформленою листом від 20 грудня 2016 року № 5898/10/12-00, у прийнятті уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік, поданої позивачем по справі, та визнано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 рік, подану позивачем по справі, такою, що подана у день її фактичного отримання контролюючим органом, - зазначив, що суди першої та другої інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, та залишив судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89928555).

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне визнати уточнюючі податкові декларації позивача від 5 березня 2021 року такими, що подані позивачем у день їх фактичного отримання відповідачем.

Як наслідок, позовні вимоги ТОВ «Соціальне відродження Донбасу» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 540,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26 березня 2021 року № 55 (а.с. 9), з урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю Соціальне відродження Донбасу (, місцезнаходження: 87124, Донецька обл., Волноваський р-н, смт. Мирне, Каранський кар`єр) до Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187, місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання відмови протиправною та зобов`язання відповідача вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Донецькій області, оформлену листом від 12 березня 2021 року за № 7647/05-99-04-12-42, у прийнятті уточнюючих податкових декларацій з плати за землю № 12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю Соціальне відродження Донбасу 5 березня 2021 року.

Визнати уточнюючі податкові декларації з плати за землю № 12358987, № 12358988, № 12360088, № 12360087, № 12360175, № 12360897 від 5 березня - такими, що подані у день їх фактичного отримання податковим органом, а саме - 5 березня 2021 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187, місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Соціальне відродження Донбасу (, місцезнаходження: 87124, Донецька обл., Волноваський р-н, смт. Мирне, Каранський кар`єр) витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна