Справа № 640/17100/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г., перевіривши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Шостим апеляційним адміністративним судом 05 травня 2021 року за вх. № 17650.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Апелянту надано строк для усунення недоліків 7 (сім) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності.

09 червня 2021 року позивач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що лист із копією оскаржуваного рішення помилково замість нього або уповноваженого ним представника отримала його мати ОСОБА_3 , про що йому стало відомо лише 05 квітня 2021 року.

Також просить врахувати, що у місті Києві весь квітень 2021 року діяли карантинні обмеження, що унеможливили повноцінну комунікацію як із Правобережним київським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, так і з адвокатом Дрозд Іриною Владиславівною, що не могло не вплинути на якість і терміни підготовки та подання апеляційної скарги.

Перевіривши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 20 березня 2021 року отримав копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 211).

Отже, останнім днем звернення з апеляційною скаргою з врахуванням отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення 20 березня 2021 року, було 19 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року подано засобами поштового зв`язку 30 квітня 2021 року та зареєстровано Шостим апеляційним адміністративним судом 05 травня 2021 року за вх. № 17650.

Отже, апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року подано з пропуском 30-денного строку, передбаченого КАС України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, у поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач вказує, що лист із копією оскаржуваного рішення помилково замість нього або уповноваженого ним представника отримала його мати ОСОБА_3 , про що йому стало відомо лише 05 квітня 2021 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів наголошує, що отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення саме 20 березня 2021 року підтверджується належним в розумінні КАС України доказом - зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке містить прізвище позивача, його підпис та відповідну позначку про отримання цього відправлення саме особисто (позначка напроти графи «особисто» а.с. 211).

При цьому, при поданні апеляційної скарги та первинного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт не заперечував отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції ним особисто у відповідну дату - 20 березня 2021 року (а.с. 215-216а).

Докази отримання копії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року не ОСОБА_1 , а іншою особою, в матеріалах справи відсутні, а апелянтом не надані.

Надані ОСОБА_1 документи щодо відсутності його перебування в Україні станом на 20 березня 2021 року викладені іноземною мовою, відповідного перекладу не надано, що унеможливлює встановлення інформації, викладеної в останніх.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що твердження позивача про перебування поза межами України само по собі суперечить іншому доводу заявника стосовного того, що карантинні обмеження у місті Києві протягом квітня 2021 року унеможливили повноцінну комунікацію як із Правобережним київським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, так і з адвокатом Дрозд Іриною Владиславівною, оскільки у випадку перебування закордоном, карантинні обмеження у місті Києві жодним чином не могли вплинути на позивача.

Твердження апелянта про «унеможливлення повноцінної комунікації» є лише загальною фразою, позивачем жодним чином не викладено та належним чином не доведено, що апеляційну скаргу було подано з пропуском встановленого адміністративним процесуальним законодавством строку саме у зв`язку з карантинними заходами та яким саме чином відповідні заходи стали перешкодою для подання апеляційної скарги з дотриманням відповідного строку.

При цьому, додане до апеляційної скарги доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги датоване 09 квітня 2021 року, підписане заступником Маніківською О.Б., та безспосередньо сама апеляційна скарга, підписана адвокатом Дрозд І.В. та подана до суду засобами поштвого зв`язку 30 квітня 2021 року, підтверджують, що у квітні 2021 року як Правобережний київський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, так і адвокат Дрозд І.В. продовжували здійснювати свою діяльність.

Як вже було зазначено в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, враховуючи, що адвокат безоплатної вторинної допомоги був призначений позивачу 09 квітня 2021 року, а останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року, було 19 квітня 2021 року, колегія суддів вважає, що у представника позивача був достатній час для підготовки та подання апеляційної скарги по даній справі у строк, встановлений процесуальним законодавством.

Відтак, зазначені апелянтом обставини щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження не є об`єктивно непереборними, не є такими, що не залежать від волевиявлення особи та лише свідчать про відсутність правових підстав для визнання таких причин пропуску поважними.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи відсутність підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 248, 255, 298, 299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді Л.О. Костюк,

А.Г. Степанюк