Справа № 420/11704/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
12 липня 2021 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), третя особа АТ Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), третя особа АТ Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зняти арешт з всього майна та заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 2796769, зареєстровано за номером 6604287 від 09.10.2013, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 37275762, виданий 04.10.2013, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська обл.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.
Таким чином, приписами ГПК України передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.
В той же час, предметом даного позову не є правомірність постанови державного виконавця про арешт майна та оголошено заборони на його відчуження за ВП № 37275762 від 04.10.2013 року, якою накладено арешт на майно ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні.
Позивач просить суд зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зняти арешт з всього майна та заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 2796769, зареєстровано за номером 6604287 від 09.10.2013, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 37275762, виданий 04.10.2013, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська обл.
Тобто зобов`язати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зняти арешт з всього майна та заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_1 , який накладений у виконавчому провадженні з виконання судового наказу по господарській справі № 5017/3734/2012.
При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що виконавче провадження № 37275762 від 04.10.2013 року закінчено, а він не може вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, оскільки з нього не знято арешт.
За таких підстав, оскільки позивач, ОСОБА_1 , був відповідачем в господарській справі та боржником у виконавчому провадженні з виконання рішення про стягнення заборгованості за кредитом, суд дійшов висновку, що спір щодо зняття арешту з майна боржника, який накладено під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, ухваленого в порядку господарського судочинства, також підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Крім того, в провадженні Господарського суду Одеської області знаходилась скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) щодо невчинення виконавчих дій встановлених Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 37275762 щодо зняття арешту з майна боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень; зобов`язати державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) вчинити дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року по справі № 5017/3734/2012, яка залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року, у задоволенні скарги відмовлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких підстав, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), третя особа АТ Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), третя особа АТ Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зняти арешт з всього майна та заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 2796769, зареєстровано за номером 6604287 від 09.10.2013, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 37275762, виданий 04.10.2013, Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська обл.
Роз`яснити позивачу, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.
Суддя О.А. Левчук