Справа № 380/637/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року справа №380/637/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Масляного Ю.А.,

представника відповідача Волошиної Д.О.,

третьої особи Потапової М.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради

про визнання незаконним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, у якому заявлено позовну вимогу про визнання незаконним та скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 786 від 28.12.2019 «Про демонтаж самочинно викладеного огородження з тротуарної бруківки на прибудинковій території на АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги мотивовані наступним: розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 786 від 28.12.2019 «Про демонтаж самочинно викладеного огородження з тротуарної бруківки на прибудинковій території на АДРЕСА_1 » затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 24.12.2019 № 38 параграф 04) про демонтаж самочинно викладеного огородження з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 . Рекомендовано ОСОБА_1 співвласнику квартири АДРЕСА_2 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно викладене огородження розміром 4,0х4,5 м., висотою 0,32 м. з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 ; рекомендовано власникам квартир у будинку АДРЕСА_1 у випадку порушення власником квартири АДРЕСА_3 їхніх прав та охоронюваних законом інтересів, в судовому порядку вирішувати питання демонтажу самочинно викладеного огородження 4,0 х 4,5 м., висотою 0,32 м. з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 . Позивач покликається на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2020, яким позов ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування постанови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31.10.2019 задоволено. Постанову адміністративної комісії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 240 від 19.08.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП закрито. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2020 виправлено описку в резолютивній частині рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2020 у адміністративній справі № 465/7345/19 та викладено її у такій редакції: «постанову адміністративної комісії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 764 від 31.10.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП скасувати».

Позивач зазначає, що ні в оспорюваному розпорядженні, ні у висновку міжвідомчої комісії (протокол від 24.12.2018 № 38, параграф 04), який було затверджено оспорюваним розпорядженням, не міститься інформації, яку норму, правило, стандарт у сфері благоустрою було порушено ним при облаштуванні клумби на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що ним здійснювалося покращення благоустрою прибудинкової території будинку, яке би вільно використовувалось усіма мешканцями будинку. Чинним законодавством України не передбачено норми, яка би вимагала отримувати від власників квартир у багатоквартирному будинку письмової згоди усіх мешканців цього будинку на покращення прибудинкової території. Прибудинкова територія не є спільною власністю власників квартир будинку. Управління будинком, спорудженим у 1938 році по АДРЕСА_1 здійснює ЛКП «Львівський ліхтар». Перед спорудженням огородження позивачем попередньо отримано погодження ЛКП «Львівський ліхтар» на формування прибудинкової території, було складено відповідну схему, що підтверджується актом ЛКП «Львівський ліхтар». Так зване «огородження» не є окремим додатковим елементом до клумби, а є частиною самої клумби, оскільки виконує функцію опори для земельних мас, є невід`ємною частиною ландшафтної композиції. Клумба не є об`єктом нерухомого майна, на яке розповсюджується дія статті 376 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 19.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 11.02.2021.

11.02.2021 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 23.03.2021.

ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 подала заяву про залучення її третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача. У заяві вказала, що ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_2 і її сусідом, 25.07.2019 без повідомлень та погоджень з співвласниками будинку АДРЕСА_1 завіз біля 4-5 куб.м. землі, яку записав на прибудинкову територію, що заважало нормальному пересуванню та користуванню нею та без відповідних дозволів співвласників кв. АДРЕСА_5 та кв. АДРЕСА_6 і без погоджень в органах місцевого самоврядування, під виглядом благоустрою побудував фундамент на вказаній території, чим здійснив дії, направлені на перешкоду вільного пересування та користування прибудинковою територією. 22.05.2020 ОСОБА_2 подала до Франківського районного суду м. Львова позовну заяву про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. ОСОБА_2 посилається на Закон України № 417-VІІІ від 14.05.2015 «Про особливості використання земельних ділянок на яких розташовані багатоквартирні будинки», яким передбачено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них прибудинкові території, визначаються співвласниками. Тобто, рішення про використання земельної ділянки прибудинкової території приймається всіма повнолітніми співвласниками, а ОСОБА_2 згоди на будівництво огородження та формування клумби ОСОБА_1 не надавала.

23.03.2021 відкладено розгляд справи на 25.05.2021.

25.05.2021 протокольною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , оголошено перерву у судовому засіданні до 08.06.2021.

08.06.2021 заслухано вступні промови учасників процесу, додаткові пояснення, оголошено перерву до 06.07.2021.

Позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, покликався на неправомірні дії позивача щодо влаштування огородження 4,0 х 4,5 м., висотою 0,32 м. з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 без погоджень з співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Третя особа проти позову заперечила з мотивів, зазначених у заяві про залучення її у якості третьої особи до участі у справі.

Дослідивши матеріали справи заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проживає у № 4 на АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту комісії ЛКП «Львівський ліхтар» в складі головного інженера Кузьмина О.Ю., майстра по експлуатації ОСОБА_3 , майстра по експлуатації ОСОБА_4 від грудня 2019 року, затвердженого директором ЛКП «Львівський ліхтар» ОСОБА_5 , мешканці кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 влаштували клумбу висотою 32 см., довжиною 4 м х 4,5 м. на прибудинковій території із тротуарної бруківки, без згоди мешканки кв. АДРЕСА_6 зазначеного будинку - ОСОБА_2 Складено протокол № 240 від 19.08.2019 та накладено штраф на гр. ОСОБА_1 .

Розглянувши доповідну записку ЛКП «Львівський ліхтар» та подані документи на міжвідомчій комісії у Франківському районі (протокол № 38 параграф 04 від 24.12.2019) вирішено, що самочинно викладене огородження розміром 4,0 х 4,5 м, висотою 0,32 м. з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 підлягає демонтажу співвласником квартири АДРЕСА_3 даного будинку.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 786 від 28.12.2019 «Про демонтаж самочинно викладеного огородження з тротуарної бруківки на прибудинковій території на АДРЕСА_1 » затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 24.12.2019 № 38 параграф 04) про демонтаж самочинно викладеного огородження з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 . Рекомендовано ОСОБА_1 співвласнику квартири АДРЕСА_2 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно викладене огородження розміром 4,0 х 4,5 м., висотою 0,32 м. з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 ; рекомендовано власникам квартир у будинку АДРЕСА_1 у випадку порушення власником квартири АДРЕСА_3 їхніх прав та охоронюваних законом інтересів, в судовому порядку вирішувати питання демонтажу самочинно викладеного огородження 4,0 х 4,5 м., висотою 0,32 м. з тротуарної бруківки для влаштування клумби на прибудинковій території на АДРЕСА_1 .

Не погодившись з вказаним розпорядженням позивач звернувся до суду.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 Закону №280/97-ВР голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Інших форм прийняття рішень законодавство не передбачає.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 №2807-IV (далі - Закон №2807-IV) до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до ст. 12 Закону №2807-IV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

У відповідності до ст. 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Статтею 40 Закону №2807-IV визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.

Таким чином, законодавством передбачено повноваження виконавчих органів міських рад щодо здійснення контролю за станом благоустрою, а оскаржуване рішення спрямоване на забезпечення такого контролю.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у справах №464/3864/15-а (постанова від 24.04.2019) та №450/3297/14-а (постанова від 20.11.2019).

Рішенням Львівської міської ради №331 від 25.05.2007р. затверджено Положення про міжвідомчу комісію при виконкомі Львівської міської ради (далі - Положення №331), пункт 3.3 якого передбачає, що міжвідомча комісія при районній адміністрації Львівської міської ради розглядає питання і дає технічні висновки про, зокрема, влаштування елементів благоустрою прибудинкових територій, впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків, зміну елементів фасадів будинків.

Згідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. № 417-VIII (надалі Закон № 417-VІІІ), прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 5 Закону № 417-VІІІ спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 6 Закону № 417-VІІІ співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Відповідно до ч.2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-ІV самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , який проживає у кв. АДРЕСА_2 на прибудинковій території зазначеного будинку самовільно встановив огородження висотою 32 см. довжиною 4 х 4,5 м. з тротуарної бруківки, яке на час розгляду справи декоровано під клумбу, без згоди співвласників багатоквартирного будинку та без правовстановлюючих прав на зайняття земельної ділянки.

Третя особа - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 у судовому засіданні підтвердила, що згоди на відповідне використання прибудинкової території ОСОБА_1 не давала, а зазначені дії позивача направлені на перешкоду вільного пересування та користування прибудинковою територією.

З огляду на вищенаведені правові норми, дії позивача щодо самовільного зайняття земельної ділянки за відсутності відповідних прав на її використання та встановлення огородження на ній без згоди співвласників багатоквартирного будинку є неправомірним.

Щодо посилань позивача на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2020 у справі № 465/7345/19 за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31.10.2019 № 764, суд вказує, що зазначену постанову адміністративної комісії скасовано з підстав невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 150 КУпАП. При цьому, фактичні обставини щодо самочинно проведених будівельних робіт на прибудинковій території зазначеною постановою не спростовуються. Отже, згадане рішення суду в контексті положень статті 78 КАС України не встановлює будь-яких обставин та не звільняє сторін від доказування у цій справі.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши долучені до справи докази та оцінивши доводи представників сторін, суд прийшов до висновку, що оскаржуване розпорядження винесене в межах повноважень та на підставах, встановлених законом.

В задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючисьст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 90, 139, 241-247, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.07.2021.

Суддя Крутько О.В.