Справа № 461/4489/21
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4489/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0638/20900/21 від 27 квітня 2021 року. Свої вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 481 Митного кодексу України на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Вважає, що така постанова прийнята всупереч встановленому законом порядку, оскільки відповідач по справі не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявності вини в діях позивача, та не врахував факт відсутності ознак порушення митних правил, а тому просить позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Подав відзив на позовну заяву, згідно якого з позовними вимогами не погоджується та вважає, що Галицькою митницею Держмитслужби правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 0638/20900/21 від 27 квітня 2021 року громадянина України ОСОБА_1 , керівника ТОВ «Стир-Агротех» () визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 481 Митного кодексу України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34 000 гривень (а.с.19-21).

Як вбачається з матеріалів справи та, зокрема, зі змісту оскаржуваної постанови, 19.01.2019 р. агентом з митного оформлення товарів ТОВ "ПЕЛАТ" (код ЕДРПОУ 38225072) до ВМО «Малехів» м/п «Північний» Львівської митниці ДФС було подано митну декларація типу ІМ31ЕА та присвоєно № UA209140/2019/102945, на товар: «Моторний транспортний засіб спеціального призначення (спеціально сконструйований для розміщення різних пристроїв, які надають можливість виконувати визначені нетранспортні функції): оприскувач самохідний марки John Deere, модель 4830, Номер кузова: НОМЕР_2 , що був у використанні, 2014 року випуску. Призначений для використання в сільському господарстві». Товар ввозився тимчасово з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами для реалізації господарської діяльності на території України. Виробник AMMANN Italy S.r.l. США, який надійшов на адресу ТОВ «Стир-Агротех» ().

Відповідно до ст. 108 Митного кодексу України митним органом був встановлений граничний термін перебування вищезазначеного товару до 30.06.201924.06.2019 у відповідності до ст. 108 Митного кодексу України та на підставі звернення керівника підприємства ТОВ «Стир- Агротех» (), Заява від 24.06.2019 № 1 (вх. ВМО «Малехів» м/п «Львів- північний» Галицької митниці Держмитслужби №994//13-70-78-01/24 від 25 червня 2019 року) граничний термін перебування вищезазначеного товару було продовжено до 30.12.2019 року.

27.12.2019 у відповідності до ст. 108 Митного кодексу України та на підставі звернення керівника підприємства ТОВ «Стир-Агротех» (), Заява від 27.012.2019 № З (вх. ВМО «Малехів» м/п «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби № 309/7.4-28-09- 01/24 від 27.12.2019) граничний термін перебування вищезазначеного товару був продовжено до 31.03.2020 19.03.2020 у відповідності до ст. 108 Митного кодексу України та на підставі звернення керівника підприємства ТОВ «Стир-Агротех» (), Заява від 19.03.2020 № 4 (вх. ВМО «Малехів» м/п «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби N9 1953/7.4-28- 09-01/23 від 19.03.2020 року) граничний термін перебування вищезазначеного товару було продовжено до 30.06.2020 року.

30.06.2020 у відповідності до п.3 статті 108 керівником підприємства ТОВ «Стир-Агротех» () ОСОБА_1 у ВМО «Малехів» м/п «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби не було подано заяву на продовження строку тимчасового ввезення товару, який був ввезений на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами та оформлений у митному відношенні за митною декларацією № UA209140/2019/102945 від 19.01.2019.

12.03.2021р. та 25.03.2021р. на адресу керівника ТОВ «Стир-Агротех» ОСОБА_1 Галицькою митницею Держмитслужби було скеровано листи №7.4-1- 28- 09/13/5593, №7.4-1-28-09/13/6558 (відповідно) з вимогою щодо прибуття та надання пояснень стосовно причин перевищення строку тимчасового ввезення товару «Моторний транспортний засіб спеціального призначення (спеціально сконструйований для розміщення різних пристроїв, які надають можливість виконувати визначені нетранспортні функції): оприскувач самохідний марки John Deere, модель 4830, Номер кузова: НОМЕР_2 , що був у використанні, 2014 року випуску. Призначений для використання, сільському господарстві» та не заявлення вказаного товару до митного режиму «реекспорт» чи будь який інший митний режим у ВМО «Малехів» м/п «Львів-північний».

Станом на 05.04.2021р. керівник підприємства ТОВ «Стир-Агротех» ОСОБА_1 у ВМО «Малехів» м/п «Львів- північний» Галицької митниці Держмитслужби для надання пояснень не з`явився, разом с тим товар за митною декларацією № UA209140/2019/102945 від 19.01.2019р. за межи митної території не вивезено, отже строк тимчасового ввезення товару станом на 05.04.2021р. перевищено більш ніж на двадцать діб та не вивезено за межі митної території України.

Вищевказані дії позивача відповідачем кваліфіковано ч.4 ст.481 Митного кодексу України, оскільки, з урахуванням викладеного, вищезазначений товар ввезений на митну територію України за митною декларацією № UA209140/2019/102945 від 19.01.2019р. не заявлений до митного режиму реекспорт у встановлений строк до 30.06.2020, не поміщений в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України, а також не подано заяву щодо продовження строку тимчасового ввезення товару. Документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою надано не було. Таким чином, керівником ТОВ «Стир-Агротех» () ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення товару на митну територію України, який оформлено у митному відношенні тимчасового ввезення за митною декларацією № ІІА209140/2019/102945від 19.01.2019р. більше ніж на двадцять діб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (надалі за текстом - МК України), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямованих проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожнього руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року N 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально впровадженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Дію карантину було неодноразово продовжено, зокрема, постановою КМУ від 31.10.2020 року №956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", карантин було продовжено до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) та від 21.04.2021 р. № 405 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» карантин продовжено до 30 червня 2021 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року №530-ІХдо переліку форс-мажорних обставин, визначених у ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» було включено карантин.

Відповідно до п.1 та п. 2 Розпорядження КМУ від 14 березня 2020 р. № 287-р "Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 00 год. 00 хв. 16 березня 2020 р. до 22 червня 2020 р. було накладено тимчасову заборону на перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства, (крім тих, що мають право на постійне або тимчасове проживання в Україні, є подружжям або дітьми громадян України, працівників іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, акредитованих в Україні, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, а також водіїв та членів екіпажів вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних, морських і річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад держав, що не обмежують перетинання власного державного кордону такими особами з України).

Таким чином, суд вважає, що у зв`язку із запровадження карантинних обмежень та встановлення заборон на перетин кордону, в т.ч. і з країнами Європейського Союзу, вивезення оприскувача самохідного марки John Deere, модель 4830, Номер кузова: НОМЕР_2 , що був у використанні, 2014 року випуску, за межі митної території України було неможливим.

Зазначені обставини, вказують на те, що у даній справі існують обставини, які передбачені ст.460 МК України, та які є форс-мажорними, тобто такими, що не залежать від волі особи, відносно якої винесено оскаржувану постанову.

Згідно із вимогами ч. 1, 2 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст.8 МК України.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовано, а відтак прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає необґрунтованим.

Наведені обставини відповідно до ст.531 МК України є підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому вимоги позивача слід задовольнити, оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку наведеним, враховуючи факт дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в контексті вимог ч.1 ст.460 МК України, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 481 МК України, а тому позов як обґрунтований і доведений підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, суд вважає, що заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскаржувану постанову винесено 27.04.2021 року, однак, як вбачається з позовної заяви, таку не було вручено позивачу в день винесення, копій постанови на адресу ОСОБА_1 не надходило, а тому 18.05.2021 року адвокатом Завадою Тарасом Романовичем в інтересах ОСОБА_1 подано адвокатський запит, в якому адвокат просив Відповідача повідомити: чи здійснювався розгляд справи відносно гр. ОСОБА_1 за фактом митного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 481 МК України згідно протоколу про порушення митних правил № 0638/20900/21 від 05.04.2021 року? Якщо вищевказаний розгляд справи здійснювався, то прошу надати належним чином засвідчену копію постанови, що видана за фактом розгляду справи відносно гр. ОСОБА_1 щодо митного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 481 МК України.

Згідно з листом Галицької митниці Держмитслужби від 24.05.2021 року № 7.4-1-20/8/11422 на виконання адвокатського запиту скеровано копію оскаржуваної постанови, яка надійшла на адресу позивача 26.05.2021 року.

Таким чином, суд вважає, що обставина пропущення процесуального строку є поважною, а тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

Крім того, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 454 гривні, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.192, 460, 458, 481 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з даним позовом.

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил № 0638/20900/21 від 27 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.481 МК України - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/ І.Р.Волоско

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Рішення не набрало законної сили.

Суддя І.Р.Волоско