Справа № 826/6771/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 липня 2021 року справа №826/6771/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доДепартаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач, Департамент)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача по ненаданню позивачу містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :85:229:021) площею 0,708 га; 2) визнання протиправними дій відповідача по ненаданню позивачу містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :85:229:021) площею 0,708 га; 3) визнання протиправним рішення відповідача про відмову позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :85:229:021) площею 0,708 га, яке оформлено листом від 22 грудня 2016 року №1716/16/12-3/27-16; 4) зобов`язання відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження на забудову зазначеної земельної ділянки
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, оскільки відповідач не навів обставин, які стали підставою для відмови у їх видачі, а саме не надав доказів невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Ухвалою від 14 червня 2017 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №826/6771/17, закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Ухвалою 21 лютого 2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 , призначив по справі будівельно-технічну експертизу та зупинив провадження в адміністративній справі №826/6771/17 до отримання Окружним адміністративним судом висновку експерта.

Ухвалою 15 червня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва поновив провадження у справі №826/6771/17 та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :85:229:0021) площею 0,0708 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія КВ№122224.

14 грудня 2016 року позивач звернувся до Департаменту містобудування та архітектури м. Києва із заявою про надання містобудівних умов і обмежень на житловий будинок, господарські будівлі і споруди на АДРЕСА_1 .

До вказаної заяви позивач додав такі документи: нотаріально засвідчена копія Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія КВ№122224; черговий кадастровий план; викопіювання з топографо-геодезичного плану М1:2000; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки, фотофіксація земельної ділянки з оточенням, містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 , Департамент містобудування листом від 14 грудня 2016 року повідомив, що об`єкт будівництва потрапляє в санітарно-захисну смугу Куренівського кладовища, а також позивач не виконав вимоги листа від 29 вересня 2015 року в частині дотримання протипожежних відстаней (розривів) до суміжної забудови.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зокрема встановлено, що основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначає Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року №109 (далі - Порядок, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 2.1 Порядку містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

У відповідності до пункту 2.4 Порядку підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений пунктом 2.1 цього розділу.

Виходячи з наведених норм містобудівного законодавства вбачається, що відповідач протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви має прийняти рішення про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні.

При цьому, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні; будь-яких інших підстав чинним законодавством не передбачено.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що для отримання містобудівних умов і обмежень, замовник будівництва подає містобудівний розрахунок.

Пунктом 1.2 Порядку передбачено, що містобудівний розрахунок - розрахунок щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув`язки архітектурно-планувального та об`ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів.

З метою встановлення відповідності містобудівного розрахунку індивідуального житлового будинку орієнтовною площею 1 600 м2 на ділянці по АДРЕСА_1 встановленим законодавством нормативам містобудування, зокрема, чинним державним санітарним правилам та державним будівельним нормам, суд призначив будівельно-технічну експертизу.

За результатами проведення експертизи, від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів від 13 квітня 2021 року №8839/18-44 (далі по тексту - Висновок).

У вказаному висновку, зокрема, встановлено таке: «Містобудівний розрахунок є однією з форм інвестиційних намірів замовника (забудовника), який дає можливість органу місцевого самоврядування перед прийняттям рішення щодо надання містобудівних умов та обмежень надати їм оцінку з точки зору відповідності будівельним нормам, правилам та затвердженій містобудівній документації.

У разі якщо містобудівний розрахунок містить інформацію та/або креслення, які не відповідають будівельним нормам та правилам, положенням відповідної містобудівної документації, або не дають можливості з`ясувати основні наміри інвестора, спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури зобов`язаний протягом десяти днів у письмовій формі поінформувати про це заявника.

Експертами встановлено, що наявний в матеріалах справи Містобудівний розрахунок індивідуального житлового будинку орієнтовною площею 1 600 м2 на ділянці по АДРЕСА_1 передбачає будівництво житлового будинку у санітарно-захисній зоні Куренівського кладовища та заводу ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», що не відповідає пункту 4.5 та пункту 6.5 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» та пункту 5.10 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року №173, в частині дотримання розташування відносно санітарно-захисних зон».

Таким чином, за результатами проведення будівельно-технічної експертизи встановлено невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації, а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо невидачі позивачу містобудівних умов та обмежень є правомірними.

При цьому, суд зазначає, що зі змісту листа-відповіді Департаменту містобудування та архітектури вбачається, що цей лист не є рішенням спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні, а носить рекомендаційний характер щодо наявних, на думку Департаменту, недоліків у поданих позивачем матеріалах.

Однак, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач не оскаржує процедуру розгляду його заяви про надання містобудівних умов та обмежень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги нормативно і документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 32; ідентифікаційний код 26345558).

Суддя В.А. Кузьменко