Справа № 200/4771/21
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 р. Справа№200/4771/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 16.04.2021 № 473-УБД про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність; зобов`язання прийняти та видати наказ про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області та передати у власність земельну ділянку площею 1,5 га кадастровий номер :04:000:0978.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач у передбаченому Земельним кодексом України порядку подав на затвердження погоджений проєкт землеустрою відповідачу, за наслідком розгляду якого відповідач прийняв рішення про відмову в його затвердженні, що суперечить ч. 9 ст. 118 вказаного Кодексу. Позивач зауважив, що з наведеної норми вбачається, що за наслідком розгляду проєкту може бути прийнято лише одне рішення - про його затвердження та надання земельної ділянки у власність. Перевірка проєкту на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється на етапі погодження. Зважаючи на таке, позивач вважає що проєкт погоджений та відповідає вимогам законів та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, а спірний наказ, що не містить будь-яких посилань на невідповідність проєкту тим чи іншим законодавчим нормам, є протиправним.

Відповідач надав суду відзив на позов, де навів заперечення проти його задоволення з наступних підстав. За змістом відзиву у межах повноважень відповідач розглянув клопотання позивача про затвердження проєкту землеустрою, за наслідком чого прийняв наказ від 16.04.2021 № 473-УБД про відмову у його затвердженні. Рішення вмотивовано плануванням передати земельну ділянку за кадастровим номером :04:000:0978 планується до комунальної власності Волноваської міської об`єднаної територіальної громади відповідно до Указу Президента «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» № 449/2020 від 15.10.2020, постанови Кабінету Міністрів України «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» від № 1113 від 16.11.2020. Так, вказаною постановою КМУ запущено механізм повноцінної передачі земель сільськогосподарського призначення у комунальну власність, на її виконання Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ від 17.11.2020 № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності», яким керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях вказано передати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність. Таким чином, підстави для скасування спірного наказу про відмову у затвердженні проекту землеустрою відсутні.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

28.04.2020 відповідачем, Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, прийнято наказ № 2832-СГ про надання позивачу дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі договору № 12 від 14.05.2020 за замовленням позивача ФОП ОСОБА_2 виготовлено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області складено висновок від 08.09.2020 № 12017/82-20 про погодження вказаного проєкту землеустрою.

04.04.2021 позивачем склав клопотання про затвердження проєкту та надання йому земельної ділянки у власність.

Наказом відповідача від 16.04.2021 № 473-УБД позивачу відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0978 у власність з підстав того, що відповідно до Указу Президента «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» № 449/2020 від 15.10.2020, постанови Кабінету Міністрів України «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» від № 1113 від 16.11.2020 земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0978 планується передати до комунальної власності Волноваської міської об`єднаної територіальної громади.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 ЗК України).

Відповідно до частин 1-4 статті 116 цього Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України (стаття 118 тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 186-1 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно з ч.ч. 9, 10, 11 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Єдиною підставою для відмови у затвердженні проєкту відповідач у наказі від 16.04.2021 № 473-УБД визначив те, що відповідно до Указу Президента «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» № 449/2020 від 15.10.2020, постанови Кабінету Міністрів України «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» від № 1113 від 16.11.2020 земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0978, щодо відведення якої розроблено проєкт, планується передати до комунальної власності Волноваської міської об`єднаної територіальної громади.

Водночас, будь-яких доказів передачі ділянки із державної власності у комунальну відповідачем суду не надано.

Водночас, ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, віднесення функцій з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності особам у власність для всіх потреб саме до повноважень відповідача закріплено у ч. 4 ст. 122 ЗК України.

Таким чином, відмова відповідача у затвердженні проєкту землеустрою та передачі позивачу у власність земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0978 є безпідставною, зважаючи на що наказ від 16.04.2021 № 473-УБД є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги - задоволенню.

Зважаючи на наведене вище та враховуючи безпідставність викладеної у цьому наказі відмови позивачу у затвердженні проєкту землеустрою, суд з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України вважає належним способом захисту прав позивача у даному випадку зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про затвердження проєкту землеустрою та надання земельної у власність з урахуванням висновків суду.

Водночас, у задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача затвердити зазначений проєкт землеустрою слід відмовити, оскільки ці позовні вимоги є передчасними.

Так, за частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз цього положення дає змогу дійти висновку, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Водночас, в суду відсутні докази перевірки відповідачем питання дотримання усіх визначених законом умов під час розроблення проекту землеустрою, фактично сам наданий позивачем до затвердження проєкт землеустрою відповідачем не розглядався, будь-яка оцінка йому не надавалася. Наведені питання мають бути вирішені відповідачем при повторному розгляді заяви позивача.

Верховний Суд в постанові від 16.05.2019 у справі № 826/17220/17 зазначив, що якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення, суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Ухвалюючи постанову від 28.05.2020 у справі №819/654/17, Верховний Суд зазначив, що виходячи з принципу «належного врядування», суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи, оскільки спір виник внаслідок неправильних його дій.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908 грн., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Земельного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 16.04.2021 № 473-УБД «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проєкту та надання у власність земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0978 у власність з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (відповідач) - адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 16, .

Суддя А.С. Михайлик