Справа № 196/555/21
Суддя: Прекурат А. В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/555/21
№ провадження 2-а/196/15/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Прекурат А.В.,

за участі секретаря - Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВР ЛВ 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Юрченко Сергія Володимировича, Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

І. ОСОБА_1 звернулася з позовом до інспектора СРПП ВР ЛВ 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Юрченко С.В., Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

1. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 07 червня 2021 року інспектором СРПП ВР ЛВ 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Юрченко С.В. винесено постанову серії ЕАН №4318696 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 07 червня 2021 року, близько 19 год. 04 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ по вул.Центральна в с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, не мала при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушила п.2.1 ПДР України - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Вказує, що з постановою інспектора не погоджується, адже зазначені в ній обставини не відповідають дійсності.

Так, 07 червня 2021 року працівник поліції зупинив скутер, належний їй під керуванням її сина - ОСОБА_2 , на АДРЕСА_1 , проте вона сама під час руху на скутері перебувала в якості пасажира. ОСОБА_2 надав на вимогу інспектора посвідчення водія, а потім і технічний паспорт на скутер разом з її посвідченням водія.

Проте, інспектор, перевіривши документи, безпідставно в порушення вимог ст.245 КУпАП виніс постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП, хоча вона транспортним засобом не керувала.

При винесенні постанови їй не були роз`яснені права, порушено право на захист, а також право на ознайомлення з доказами під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Отже, з винесеною інспектором постановою вона не погоджується, винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, не визнає, постанову інспектора вважає необгрунтованою, яка підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, прохає провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору.

2. Відповідачі не скористалися своїм правом направити відзив на позовну заяву.

3. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

4. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

ІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.06.2021 інспектором СРПП ВР ЛВ 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Юрченко С.В. винесено постанову серії ЕАН №4318696 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , 07 червня 2021 року, близько 19 год. 04 хв., керуючи ТЗ по вул.Центральна в с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, не мала при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушила п.2.1 ПДР України - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ (а.с.9).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги, зокрема, до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.06.2021 року, близько 19 год. 04 хв., по вул.Центральна с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, транспортним засобом, а саме: скутером, керувала не позивач, а її син ОСОБА_2 , який на вимогу інспектора надав посвідчення водія та технічний паспорт на скутер.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Суд враховує, що приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність прийнятого ним рішення.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення. Відповідачами не надано до суду відзиву на адміністративний позов, у строк наданий судом, тобто не надано жодних заперечень проти доводів адміністративного позову позивача.

За ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особо, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 130 (зі змінами та доповненнями), передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому, суд звертає увагу, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення не надав, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути визнана обґрунтованою.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 2.1 Правил дорожнього руху України відповідачі, відповідно до статті 251 КУпАП, мали б надати, зокрема, відеозапис події, де було б зафіксовано здійснення керування скутером саме позивачем, яка на час зупинки інспектором не мала при собі посвідчення водія.

Із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що саме позивач 07 червня 2021 року, близько 19 год. 04 хв., керуючи ТЗ по вул.Центральна в с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, не мала при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушила вимоги п.2.1 ПДР України.

Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловненої у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Отже, відповідачами не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення ч.2 ст.126 КУпАП, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №4318696 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 241-246, 250, 268, 286 КАСУ, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВР ЛВ 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Юрченко Сергія Володимировича, Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову інспектора СРПП ВР ЛВ 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Юрченко Сергія Володимировича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 скасувати, та провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до Царичанського районного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Прекурат