Справа № 820/2254/16
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року

м. Київ

справа № 820/2254/16

адміністративне провадження № К/9901/32951/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А., суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма ''Авіас'' до Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Київської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (процесуальний правонаступник - Головне управління ДПС у Львівській області), Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області та Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (процесуальний правонаступник - Головне управління ДПС у Волинській області) на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 (суддя Тітов О.М.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 (головуючий суддя Катунов В.В., судді Бершов Г.Є.,Ральченко І.М.),

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма ''Авіас'' (далі - ТОВ ВТФ ''Авіас'', Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про відкликання частини позовних вимог (а.с. 15-16 т. 23)) просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.06.2015 №000480310, від 08.09.2015 №000711310 та від 08.09.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 19' 222,50 грн (в тому числі: 12' 815,00 грн - за основним платежем, 6407,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями), на 23' 985,00 грн (в тому числі: 15' 990,00 грн - за основним платежем, 7995,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями) та відповідно на 46' 949,55 грн (в тому числі: 31' 299,00 грн - за основним платежем, 15' 649,85 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями) відповідно; зобов`язати відповідачів відновити суми податкових зобов`язань ТОВ ВТФ ''Авіас'' в електронній базі даних ''Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України ''Податковий блок'', інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ ''Аудит'' та в інтегрованій картці платника податків, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірок від 14.05.2015 №79/21/32560942, від 18.08.2015 №177/21/32560942, від 19.08.2015 №772/22.5/32560942.

Позовні вимоги про скасування зазначених податкових повідомлень-рішень обґрунтовані посиланням на те, що висновки контролюючого органу, викладені в актах про результати камеральної перевірки від 14.05.2015 №79/21/32560942, від 18.08.2015 №177/21/32560942, від 19.08.2015 №772/22.5/32560942, про порушення Товариством статей 213, 214, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 та статті 216 Податкового кодексу України (далі - ПК) є безпідставними, оскільки операції Товариства з оптового продажу нафтопродуктів суб`єктам господарювання для комерційного використання за безготівковим розрахунком на умовах самовивозу з АЗС ТОВ ''Севан-С'' не є об`єктом оподаткування відповідно підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК, а дата вчинення таких операцій не є датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів відповідно до пункту 216.9 статті 216 ПК. Крім того, позивач зазначив, що під час проведення камеральної перевірки (без дослідження будь-яких первинних бухгалтерських документів Товариства) неможливо було зробити висновок про реалізацію позивачем нафтопродуктів, які підлягають оподаткуванню акцизним податком. Стосовно внесення контролюючим органам до бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України ''Податковий блок'', інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ ''Аудит'', а також до інтегрованої картки платника податків інформації про перевірки позивач наголошував на тому, що це порушує його права, оскільки погіршує ділову репутацію Товариства та впливає на його подальші відносини із контрагентами.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 09.11.2016 адміністративний позов задовольнив: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 16.06.2015 №000480310, від 08.09.2015 №000711310, від 08.09.2015 №; зобов`язав відповідачів відновити суми податкових зобов`язань ТОВ ВТФ ''Авіас'' в електронній базі даних ''Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України ''Податковий блок'', інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ ''Аудит'', а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах камеральної перевірки від 14.05.2015 №79/21/32560942, від 18.08.2015 №177/21/32560942, від 19.08.2015 №772/22.5/32560942.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 13.06.2017 скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо відображення відомостей актів перевірки в базах даних, інтегрованій картці платника податків та зобов`язання контролюючого органу відновити в них показники і ухвалив в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову; в іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 залишив без змін.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірне визначення позивачу сум грошових зобов`язань з акцизного податку вмотивований тим, що здійснення роздрібного продажу нафтопродуктів через мережу заправних комплексів (АЗС) не позбавляє права суб`єкта господарювання здійснювати їх оптову реалізацію для подальшого продажу кінцевому споживачу або для виробничого споживання. Натомість контролюючий орган, на переконання судів, під час проведення контрольних заходів не врахував, що ТОВ ВТФ ''Авіас'' на підставі типових договорів про поставку нафтопродуктів реалізовувало іншим суб`єктам господарювання нафтопродукти оптовими партіями, відпуск яких відповідно до умов поставки здійснювався за паливними картками (скретч-картками) та талонами через АЗС комерційних партнерів позивача, для їх (нафтопродуктів) комерційного використання, тобто для подальшого продажу нафтопродуктів кінцевим споживачам. Суди вказали, що відпуск пального, оподаткування обсягів якого стосується спір, покупцям на АЗС підприємств-постачальників здійснювався за фактом пред`явлення карток (талонів), виданих позивачем на реалізовані обсяги нафтопродуктів, які не є засобом платежу (картки (талони) підтверджують право його власника на отримання певної кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які зазначено в них, вартість якого вже була сплачена покупцем Товариству як емітенту картки-талона), тому дата ''отоварювання'' паливної чи скретч-картки (талона) не є датою здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'' від 06.07.1995 №265/95-ВР за видані (отримані) на АЗС нафтопродукти.

Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Галицька ОДПІ) подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач доводить неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права при наданні правової оцінки обставинам у справі в частині задоволення позовних вимог. Зокрема, зазначає, що через мережу заправних комплексів (АЗС) здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, як фізичним особам, так і суб`єктам господарювання, а не оптовий, а відтак такі операції є об`єктом оподаткування акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК. Відповідач доводить, що при відпуску нафтопродуктів через АЗС здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобов`язань з акцизного з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів відповідно до пункту 216.9 статті 216 ПК.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07.07.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Галицької ОДПІ.

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу VІІ ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) в редакції Закону України ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів'' від 03.10.2017 №2147-VIII матеріали касаційної скарги з Вищого адміністративного суду України передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача ОСОБА_1., суддів Бившевої Л.І., Хохуляка В.В. ухвалою від 10.09.2018 прийняв до провадження касаційну скаргу Галицької ОДПІ на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у цій справі.

Ковельська ОДПІ та Володимир-Волинська ОДПІ до початку касаційного розгляду справи приєдналися до касаційної скарги Галицької ОДПІ, підтримавши її вимоги.

Верховний Суд ухвалами від 11.09.2018 прийняв заяви Ковельської ОДПІ та Володимир-Волинської ОДПІ про приєднання до касаційної скарги Галицької ОДПІ.

На підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020 №2308/0/78-20 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №820/2254/16 між суддями, про що складено протокол від 26.11.2020.

Для розгляду справи №820/2254/16 визначено новий склад колегії суддів: суддя-доповідач Усенко Є.А., судді Гімон М.М., Гусак М.Б.

Позивач не реалізував право надати заперечення (відзив) на касаційну скаргу.

Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ'' від 15.01.2020 №460-ІХ, відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону, та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до частини першої статті 341 КАС.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди попередніх інстанцій встановили, що податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, були прийняті на підставі актів про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів ТОВ ВТФ ''Авіас'' за березень, червень 2015 року, від 14.05.2015 №79/21/32560942, від 18.08.2015 №177/21/32560942, від 19.08.2015 №772/22.5/32560942.

Так, Ковельською ОДПІ (Любомильське відділення) проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів ТОВ ВТФ ''Авіас'' за березень 2015 року. За результатами зазначеної перевірки складено акт від 14.05.2015 №79/21/32560942, в якому зроблено висновок про порушення Товариством статті 214, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, статті 216 ПК, наказу Міністерства фінансів України ''Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації з акцизного податку'' від 23.01.2015 №14 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №105/26550) внаслідок відображення у рядках 5.4 та 6.4 додатка 6 до декларації з акцизного податку за березень 2015 року суми 256' 312,50 грн від реалізації нафтопродуктів (пального) для комерційного призначення, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за березень 2015 року, на 12' 815,00 грн.

Аналогічні за складом правопорушення з боку Товариства внаслідок відображення у рядках 5.4, 6.4 та 7.4 додатка 6 до декларації з акцизного податку за червень 2015 року сум 625' 994,00 грн та 319' 807,50 грн від реалізації нафтопродуктів (пального) для комерційного призначення, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за червень 2015 року, на 31' 299,70 грн та на 5' 990,00 грн, зафіксовані в акті камеральної перевірки Нововолинської ОДПІ від 19.08.2015 №772/22.5/32560942 та в акті камеральної перевірки Ковельської ОДПІ (Любомильське відділення) від 18.08.2015 №177/21/32560942 відповідно.

Висновки контролюючих органів в актах перевірки ґрунтуються на тому, що Товариство не включило до бази оподаткування акцизним податком обсяги нафтопродуктів (пального), реалізованого суб`єктам господарювання на підставі договорів про постачання нафтопродуктів через мережу заправних комплексів (АЗС) за паливними картками (скретч-картками) та талонами.

З 1 січня 2015 року відповідно до Закону України ''Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи'' від 28.12.2014 №71-VІІІ змінено коло платників акцизного податку, перелік об`єктів оподаткування, ставки податку

Зокрема, законодавцем було запроваджено акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, і зокрема, пального.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин у справі, далі - так само) реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Товари, зазначені в підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК, - це нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне за кодами УКТ ЗЕД, визначеними в цьому підпункті.

За правилом підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК базою оподаткування акцизним податком є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 215.3.10 пункту 251.3 статті 215 ПК операції суб`єктів господарювання з роздрібної торгівлі підакцизними товарами оподатковуються акцизним податком у розмірі 5 відсотків від вартості цих товарів.

Згідно з ДСТУ 4303:2004 ''Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять'' роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб`єкта господарювання у сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Своєю чергою, продаж відповідно до підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Отже, виходячи з вимог законодавства, чинного на час виникнення правовідносин, прав і обов`язків сторін в яких стосується спір у цій адміністративній справі, об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі пального безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, реалізація пального - це його продаж, а продаж - операція, яка передбачає перехід права власності на товари, що продаються.

Згідно з пунктом 216.9 статті 216 ПК датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'', а у разі реалізації товарів фізичними особами-підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

За визначенням в абзаці п`ятому статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до положень пунктів 2, 34, 10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 (далі - Правила), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів; заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки; розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Згідно з підпунктом 10.3.1.1 пункту 10.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція), розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС із використанням реєстраторів розрахункових операцій, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 №1315.

Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП у графі 8. У цьому ж змінному звіті відображається відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (графа 11), за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10) (положення підпунктів 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3, 10.3.4 пункту 10.3 Інструкції).

Для цілей Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери (пункт 3, підпункт 10.3.3.1 пункту 10.3 Інструкції).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що через мережу заправних комплексів (АЗС) здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу, і що при відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів) згідно з пунктом 216.9 статті 216 ПК.

Під ''некомерційним використанням'' в значенні, в якому його вжито в Податковому кодексі України та інших нормативно-правових актах, що регулюють порядок реалізації нафтопродуктів у роздріб, слід розуміти таке використання, яке не передбачає подальшу реалізацію нафтопродуктів кінцевим споживачам. Реалізація пального через мережу АЗС у роздріб кінцевому споживачу відповідає реалізації для некомерційного використання.

Відтак, через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, а тому такі операції оподатковуються акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК, незалежно від форми розрахунків за пальне, яке відпускається, та підстав для відпуску. Дата здійснення розрахункової операції через мережу АЗС є датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів).

За таких обставин податкові зобов`язання зі сплати 5-ти відсотків акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів під час здійснення розрахункових операцій та від форми розрахунку за них (готівкою або у безготівковій формі).

На користь такого висновку свідчить також змістове уточнення законодавцем правового регулювання питання щодо сплати акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів (пального) Законом України ''Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році'' від 24.12.2015 №909-VIII, яким, не змінюючи попереднього правового регулювання, уточнено підпункт 14.1.212, згідно із яким під реалізацією суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів слід розуміти продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Отже, об`єктом оподаткування акцизним податком є будь-який фізичний відпуск пального через АЗС, незалежно від юридичних підстав такого відпуску.

Такий висновок щодо застосування норм підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, пункту 216.9 статті 216 ПК у правовідносинах щодо сплати акцизного податку з обсягів нафтопродуктів, відпуск яких покупцям на АЗС здійснено за картками (талонами), зроблено в постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі №803/722/16, від 04.03.2019 у справі №803/3780/15.

Підстав для відступу від такого висновку щодо застосування зазначених норм у подібних правовідносинах Верховний Суд у цій справі не знаходить.

У цій справі, однак, суди попередніх інстанцій встановили, що відпуск нафтопродуктів (пального) за скретч-картками (талонами), виданими (емітованими) Товариством, здійснювали інші суб`єкти господарювання - постачальники, з якими Товариство уклало договори поставки нафтопродуктів, через їх АЗС.

Відтак, Товариство не є зобов`язаною особою щодо сплати акцизного податку з обсягів реалізації нафтопродуктів (пального), оскільки роздрібний продаж нафтопродуктів (пального) не здійснювало.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували (тлумачили) норми права, що регулюють спірні правовідносини та дійшли правильного висновку щодо прав і обов`язків сторін у цій адміністративній справі.

За правилом частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

08.02.2020 набрав чинності Закон України ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ'' від 15.01.2020 №460-IX, пунктом 2 розділу ІІ ''Прикінцеві та перехідні положення'' якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС (в редакції до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У зв`язку з реорганізацію Державної фіскальної служби України шляхом поділу та створення Державної податкової служби України Суд допустив процесуальну заміну відповідачів відповідно до частини першої статті 52 КАС.

Касаційний перегляд здійснено в межах доводів і вимог касаційної скарги, як це встановлено частиною першою статті 341 КАС.

Керуючись статтями 52, 250, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Львівській області), Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області та Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Волинській області) залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.Б. Гусак