Справа № 160/4609/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
09 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4609/20
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 160/4609/20
за апеляційною скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року
у справі № 160/4609/20
до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо надання відповіді на запит на доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 04.04.2020 з порушенням вимог національного законодавства у сфері доступу до публічної інформації;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути запит на доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 04.04.2020 та надати на нього відповідь згідно з національним законодавством.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Комунального підприємства «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради щодо надання відповіді на запит на доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 04.04.2020 з порушенням вимог національного законодавства у сфері доступу до публічної інформації.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради повторно розглянути запит на доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 04.04.2020 та надати на нього відповідь з урахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цій справі відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі № 160/4609/20 скасовано, заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1750,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, які ним понесені ним під час апеляційного розгляду справи №160/4609/20 у розмірі 4000 грн.

Вирішуючи заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, використовуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі,: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, на підтвердження витрат, які понесені на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

В даному випадку на підтвердження понесених позивачем витрат суду надано: копію додаткової угоди №2 від 01.12.2020 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 10.04.2020 №10/04/2020 (договір міститься в матеріалах справи), копію акту приймання - передачі послуг № 2 від 10.04.2020 за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 10.04.2020 №10/04/2020, прибутковим касовий ордер № 1 від 11.04.2021.

Відповідно до акту приймання-передачі від 10.04.2021 адвокатом надано клієнту правові послуги у вигляді:

аналіз ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 №160/4609/20, складення апеляційної скарги на дане судове рішення (10 годин, вартість 2000 грн.);

складання додаткових пояснень у справі від 21.01.2021 (2 години, вартість 500 грн.);

складання додаткових пояснень у справі від 26.02.2021 (2 години, вартість 500 грн.);

грошова винагорода бюро за вирішення спору на користь клієнта у суді першої інстанції, вартість 1000 грн.

Стосовно вартості послуг за складання додаткових пояснень в загальній сумі 1000,00 грн., суд не вбачає підстав для їх відшкодування.

Суд апеляційної інстанції, вказує, що складання та подання додаткових пояснень виключна ініціатива позивача, суд апеляційної інстанції додаткових пояснень від позивач не витребував, справу розглянув в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах доказами відповідно ст. 311 КАС України. Також суд враховує, що додаткові пояснення загалом дублюють правовому позицію, викладену в апеляційній скарзі.

Стосовно обумовленої договором грошової винагороди Бюро за вирішення спору на користь клієнта у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що така винагорода не є витратами на правничу допомогу, тобто витратами за надані послуг і виконані роботи, пов`язані із розглядом справи.

Підставою для сплати гонорару та оплати фактичних витрат, понесених Бюро у зв`язку з виконанням доручення, є підписання Сторонами Акту приймання - передачі послуг (п.5.3 Договору).

Отже, в цій частині витрати за надані послуги не підлягають відшкодуванню.

Щодо решти суми витрат на підготовку апеляційної скарги 2000 грн., суд вважає ці витрати підтвердженими, співмірними та такими, що пов`язані з розглядом даної справи.

Таким чином, суд вважає, що належний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачеві за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, становить 2000 грн.

Оскільки питання стягнення понесених позивачем під час апеляційного розгляду витрат на правничу допомогу не було вирішено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, вищенаведене є підставою для прийняття додаткової постанови.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 252, 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко