Справа № 736/774/21
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/774/21
Номер провадження 2-а/736/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Чурупченка М.І.,

за участю секретаря - Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат - Борисенко Іван Петрович до Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, поліцейського СРПП Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Леоненка Владислава Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, поліцейського СРПП Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Леоненко Владислава Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та просить: визнати дії поліцейського СРПП Корюківського РВП сержанта поліції Леоненко Владислава Сергійовича при винесенні відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 постанови про накладення на адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП неправомірними та скасувати постанову про накладення на адміністративного стягнення на ОСОБА_2 від 16 травня 2021 року, серії НОМЕР_1 , у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити; повернути сплачений штраф у розмірі 3400,00грн.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №942517 від 16 травня 2021 рокуполіцейського СРПП Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Леоненко В.С. його неповнолітній син був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., за те, що 16 травня 2021 року о 04 год. 25 хв. в с. Прибинь по вул. Центральна, Корюківського району Чернігівської області керував ТЗ Spark без відповідної категорії та взагалі без посвідчення водія, тому його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

З даними діями поліцейського він не згоден. Із змістом Постанови не погоджується, тому він змушений звернутись до суду.

Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги підтримав.

Відповідач та третя особа у судове засідання не прибули, відзиву не надали.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Неявка в судове засідання осіб, які приймали участь у справі не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що 16 травня 2021 року о 04год. 25хв поліцейським Леоненко В.С. було складено стосовно його неповнолітнього сина постанову за порушення ним ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 126 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Винесену постанову від 16 травня 2021 року, серії БАБ №942517, позивачі вважають не законною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам Конституції України, КУпАП та нормам міжнародного права, а зокрема ст.3 та 6 Європейської конвенції, яка є обов`язковою для виконання всіма посадовими органами на території України.

Так, на даний час син позивача є неповнолітнім і дана постанова складалася у відсутності його батьків, йому не роз`яснювалась його права, свідки складання стосовно протоколу про адмінправопорушення були відсутні, син є учнем загальноосвітньої школи, будь-якого заробітку не має.

Притягнення неповнолітніх до адміністративної відповідальності носить специфічний та особливий порядок.

Неповнолітні є однією з найнезахищеніших верств населення, що обумовлює необхідність створення особливих умов для забезпечення та реалізації їхніх прав.

Міжнародна Конвенція про права дитини від 20.11.1989 р., що була ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789- XII, містить визначення, відповідно до якого "дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку". При цьому відповідно До законодавства України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, неповнолітньою - у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Так, у статті 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які на момент вчинення адміністративного правопорушення досягли шістнадцятирічного віку. Разом з тим, в стаття 13 КУпАП передбачає відповідальність неповнолітніх - осіб віком від 16 до 18 років. Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності визнаються саме неповнолітні у віці від 16 до 18 років, до яких за вчинення адміністративних правопорушень, застосовуються такі заходи впливу як попередження, догана або сувора догана, зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого, а також передача неповнолітнього під нагляд батькам, особам, що їх замінюють, педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам за їх проханням.

Про вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення уповноваженою на те особою складається протокол. Протокол про адміністративне правопорушення складається на місці його вчинення. І лише в разі неможливості скласти його на місці, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено до адміністративного будинку органів внутрішніх справ, приміщення громадського пункту охорони порядку, дільничного пункту поліції. Перебування доставленої особи в громадському пункті з охорони громадського порядку не може тривати більш як одну годину згідно з частиною дев`ятою статті 259 КУпАП. При складанні протоколу неповнолітньому, який притягається до адміністративної відповідальності, мають бути в обов`язковому порядку роз`яснені його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268КУпАП, про що в протоколі робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно зі статтею 63 Конституції України неповнолітній порушник не несе відповідальності за відмову давати пояснення Щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів. Крім того, про затримання неповнолітнього обов`язково повідомляють його батьків або осіб, які їх замінюють. У протоколі про адміністративне затримання зазначається час, дата повідомлення, кого повідомлено і в який спосіб. Відповідно до частини першої статті 263 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більше ніж три години.

У разі вчинення адміністративного правопорушення неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років протокол складається також стосовно одного з батьків неповнолітнього або особи, яка їх замінює, відповідно до частини третьої статті 184 КУпАП, яка передбачає накладення на батьків штрафу за невиконання обов`язків щодо виховання дітей, що призвело до вчинення їхніми неповнолітніми дітьми адміністративного правопорушення.

Особливістю адміністративної відповідальності неповнолітніх також є те, що незалежно від того якою посадовою особою складено протокол, повноваження щодо розгляду всіх справ про адміністративні правопорушення, вчинених неповнолітніми, право застосовувати до неповнолітніх заходи впливу та вирішувати питання про накладення на них адміністративних стягнень, відноситься виключно до компетенції судді районного суду. Покарання неповнолітніх за вчинення адміністративних правопорушень теж є однією з особливостей їх адміністративної відповідальності, про що також свідчить докладно визначений перелік заходів впливу, що застосовуються до неповнолітніх (ст. 24-1 КУпАП) та які не є адміністративними стягненнями. Разом з тим, у разі вчинення неповнолітньою особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44 (незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення наркотичних речовин без мети збуту у невеликих розмірах), 51 (дрібне викрадення чужого майна), 121-127 (порушення правил дорожнього руху), частинами першою, другою і третьою статті 130 (керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під впливом лікарських засобів), статтею 139 (пошкодження автомобільних доріг та вулиць), статтями 173 (дрібне хуліганство), 174 (стрільба з вогнепальної, холодної метальної, пневматичної зброї, споряджених гумовими метальними снарядами несмертельної дії в невідведених для цього місцях), 185 (злісна непокора законним розпорядженням працівників міліції), 190-195 КУпАП (порушень правил придбання, зберігання, носіння, передачі вогнепальної, холодної та пневматичної зброї), вона підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах, тобто на них може бути накладено штраф, застосовано громадські роботи, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям чи об`єктом вчинення адміністративного правопорушення. Тільки, у виключних випадках до неповнолітнього порушника з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та його особи за вчинення вказаних порушень можуть бути застосовані заходи впливу.

Чинним КУпАП передбачений лише один випадок, коли адміністративна відповідальність, до якої притягається неповнолітній, несе не тільки виховний, а й майновий характер - якщо під час вчинення адміністративного правопорушення шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені відповідними частинами та статтями КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Таким чином, поліцейський Леоненко В.С. при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_2 вийшов за межі наданих йому законом повноважень, його дії є протиправними, а оскаржувана постанова не може залишатися чинною.

Розгляд справи відбувся не уповноваженою на те особою, без присутності батьків порушника чи захисника, з грубим порушенням норм Конституції та міжнародного права.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також свідками та іншими документами та доказами.

Звертаючись з даним адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови, позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без роз`яснення прав та обов`язків, без з`ясування обставин справи, а також не врахувавши ч.1 ст. 221 КУпАП згідно якої адміністративні правопорушення вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Враховуючи викладене, Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2021 року, серії БАБ №942517 підлягає скасуванню, а сплачений штраф у розмірі 3400,00 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 ..

Судовий збір по розгляду даної справи підлягає стягненню з Відповідача Леоненка В.С. на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати дії поліцейського СРПП Корюківського РВП сержанта поліції Леоненка Владислава Сергійовича при винесенні відносно неповнолітнього ОСОБА_2 постанови про накладення на адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП неправомірними.

Скасувати постанову про накладення на адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 , від 16 травня 2021 року, серії НОМЕР_1 , у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень та закрити провадження у справі зач.2 ст.126 КУпАП.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області, , що розташоване за адресою: Чернігівська обл., м. Корюківка, вул. Зарічна, 10, повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету сплачену ним у ТВБВ 10024/159 філії - Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк», суму штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., згідно квитанції №42 від 25.05.2021 року.

Стягнути з відповідача Леоненка Владислава Сергійовича на користь держави судовий збір по розгляду справи у розмірі - 908 (девятсот вісім) грн. 00 коп.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко