Справа № 946/1368/21
Суддя: Смокіна Г. І.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1368/21
Провадження № 2-а/946/36/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тащі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ПП в Миколаївській області Шевчук Оксани Вікторівни, про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ПП в Миколаївській області та просить скасувати постанову серії ДПО18 № 584947 від 08.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що вищевказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та призначено штраф у розмірі 340 грн за те, що він 08.02.2021 року о 23:20 год. в м. Миколаїв, Центральний район, вул. Веселинівська керував транспортним засобом DAF, модель XF 105410, д.р.н. НОМЕР_1 зі спеціалізованим причепом, у якого о темній порі доби не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив вимоги п. 31.1, 31.6 «б» ПДР України. Вважає постанову незаконною та підлягаючою скасуванню з огляду на те, що транспортний засіб був у справному стані як перед початком руху, так і після зупинки транспортного засобу поліцейським. При прийнятті постанови були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою. Розгляд справи здійснено не за місцем вчинення правопорушення, а на місці зупинки транспортного засобу, чим його позбавлено можливості заявляти відповідні клопотання. Крім того, п. 31.6 «б» ПДР, на який посилається поліцейський в оскаржуваній постанові, не забороняє експлуатацію транспортного засобу, а забороняє подальший рух такого транспортного засобу, тоді як ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, що свідчить про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане в ній порушення є незаконною з підстав відсутності доказів вчинення правопорушення та порушення процедури винесення постанови.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2021 року адміністративний позов залишено без руху (а.с. 12).

09.03.2021 року недоліки позову усунуто (а.с. 14-15).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2021 року відкрито провадження у справі (а.с. 16).

16.03.2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 20-24).

19.03.2021 року надійшов відзив на адміністративний позов із додатками (а.с. 29-35).

В судове засідання позивач та його представник не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надійшла заява представника позивача від 12.05.2021 року про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно відзиву представника вимоги позивача вважають безпідставними, оскаржувану постанову законною, у зв`язку з чим просять у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 08.02.2021 року поліцейським Шевчук О.В. винесено постанову серії ДПО18 № 584947 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у виді штрафу в розмірі 340 грн.

За змістом постанови, 08.02.2021 року о 23:20 год. водій ОСОБА_1 в м. Миколаїв, Центральний район, вул. Веселинівська керував транспортним засобом DAF, модель XF 105410, д.р.н. НОМЕР_1 , у якого о темній порі доби не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив вимоги п. 31.1, 31.6 «б» ПДР України (а.с. 6).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частина перша статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема частиною першою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з вимогами п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Стаття 121 КУпАП є бланкетною лише щодо несправностей, з якими відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортних засобів.

Натомість п. 31.6 ПДР України фактично обмежує лише подальший рух транспортного засобу з неробочими габаритними ліхтарями у темну пору доби, проте не утворює заборони його експлуатації в розумінні ст. 121 КУпАП.

Таким чином, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім того, за змістом даної норми, заборона подальшого руху передбачає обізнаність водія про наявне порушення, нехтування ним та продовження руху за наявності вказаних несправностей.

Разом з тим, жодних доказів того, що позивач був обізнаний про наявну несправність до зупинки транспортного засобу та всупереч вимог п. 31.6 «б» ПДР продовжував рух, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно відзиву на позов, факт правопорушення підтверджено постановою у справі про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульних «відео_2021-0315_14-45-21», а також рапортом поліцейського.

За висновком КАС ВС, викладеним у постанові від 26.04.2018 року № 338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

За висновком КАС ВС, викладеним у постанові від 20.05.2020 року № 524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

За правовою позицією КАС ВС від 24.01.2019 року у справі № 428/2769/17, відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення та посилання на технічний засіб, яким така фіксація проводилась, у зв`язку з чим згідно положень ч. 3 ст. 283 КУпАП такий відеозапис не може вважатися допустимим доказом.

Крім того, долучений відеозапис не є належним доказом у справі, оскільки не містить інформацію щодо транспортного засобу DAF, модель XF 105410, д.р.н. НОМЕР_1 , про який зазначено в оскаржуваній постанові, проте містить інформацію щодо причепу з д.н.з. НОМЕР_2 , про який у постанові не вказано.

Інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 77, ч. 4 ст. 229, 241-246, 286 КАС України, ст. 121 ч. 5, 251, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ПП в Миколаївській області Шевчук Оксани Вікторівни, про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 584947 від 08.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн -скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.І.Смокіна