Справа № 260/2736/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

12 липня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2736/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника Розман С.Ю., звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України якою просить: 1) Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області у здійсненні доплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року, передбаченої для учасників бойових дій, виходячи з розміру такої допомоги у п`ять мінімальних пенсій за віком; 2) Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області по нездійсненню виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року, передбаченої для учасників бойових дій; 3) Зобов`язати Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області здійснити нарахування і доплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 року, передбаченої для учасників бойових дій, у розмірі 6 800,00 грн. та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 року, передбаченої для учасників бойових дій, у розмірі 8 845,00 грн.

Ухвалою судді від 05 липня 2021 року позовна заява була залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам статей 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до вимог вказаної ухвали, позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.

08 липня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначає, що про наявність права на отримання разової грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій позивачу стало відомо тільки після появи постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 440/2722/20. У зв`язку з чим, позивач у березні 2021 року звернувся до відповідача із відповідною заявою про здійснення нарахування та виплати разової грошової допомоги учаснику бойових дій у розмірі 6800, 00 грн. Однак, відповідач листом від 04 червня 2021 року повідомив про відсутність правових підстав у здійсненні такої доплати. Відтак, про порушення своїх прав позивач дізнався із вказаного листа відповідача.

У відповідності до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції;

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 05 липня 2021 року набрала законної сили з моменту її підписання та є обов`язковою для виконання.

Відповідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом 01 липня 2021 року. Позивач оскаржує, зокрема відмову відповідача у здійсненні доплати разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня 2020 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та просить здійснити нарахування та доплату разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, передбаченої для учасників бойових дій у розмірі 6800,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Частиною 4 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, 30.09.2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, а тому перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30.09.2020 року.

Аналогічну правову позицію щодо обрахунку строку звернення до суду висловлено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.05.2018 у справі №389/1042/17 та від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17.

Проте до суду за захистом своїх прав, зокрема щодо нарахування та виплати вказаної допомоги до 5 травня за 2020 рік, позивач звернувся 01 липня 2021 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що у 2020 року позивач отримав щорічну грошову допомогу до 5 травня як учасник бойових дій відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 1390,00 грн.

Отже, позивач не міг не знати, що сума допомоги, яка йому виплачувалася відповідачем у вказаний період, є меншою, ніж розмір п`яти мінімальних пенсій, в якому відповідач, на думку позивача, був зобов`язаний здійснювати нарахування та виплату спірної щорічної грошової допомоги.

Крім того, позивач в своїй заяві на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху зазначає, що звертався до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради, однак листом від 04 червня 2021 року відмовлено у виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня.

Проте, такі аргументи слід відхилити, оскільки подання відповідної заяви та отримання відповіді на неї не змінює моменту, з якого починає свій відлік строк звернення до суду з цим позовом, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання допомоги у належному, на його думку, розмірі.

Крім того, слід дійти висновку, що факт звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та отримання відмови відповідача, оформленої листом, не свідчить про обчислення строку звернення до суду з дати отримання позивачем (його представником) такого листа, оскільки, як вже зазначалося, позивач не міг не знати про порушення відповідачем його прав та інтересів у зв`язку з виплатою спірної допомоги за вказаний період у меншому розмірі, в порівнянні з тим, який, на його думку, мав би виплачуватись у відповідності до закону.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової допомоги до 5 травня 2020 року, у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в частині вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. .

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік, суд вважає за необхідне позовну заяву в цій частині вимог до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації та Міністерства соціальної політики України повернути позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 122, 123,169, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо виплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік повернути позивачеві.

3 Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Д. Маєцька