Справа № 740/3163/21
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3163/21
Провадження № 2-а/740/19/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

учасники справи:

- представник позивача Аніщенко Олексій Григорович,

- представник відповідача Забіла Ніна Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Ніжинський центр комплектування, центр) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 травня 2021 року т.в.о. Ніжинського центру комплектування ОСОБА_2 склав постанову № 101 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у сумі 5100,00 грн за те, що будучи військовозобов`язаним, він вчинив порушення пп. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 5 ст. 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-ХІІ), а саме: не з`явився 27 квітня 2021 року о 09-00 год. за викликом до центру, про що було зазначено в розпорядженні від 23 квітня 2021 року № 11 та відповідній повістці, яка була скерована за місцем роботи КП «ВУКГ» та оголошена ОСОБА_1 відповідальними працівниками КП «ВУКГ», для визначення його призначення на особливий період, залучення до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері оборони, із залученням на навчальні збори, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Аналогічний зміст адміністративного правопорушення наведений у протоколі № 101 від 27 травня 2021 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, складеному офіцером мобілізаційного відділення ОСОБА_3 і врученому позивачу 27 травня 2021 року разом з оскаржуваною постановою № 101 від 21 травня 2021 року.

На думку позивача, постанова № 101 від 27 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Так, позивач не отримував повістки про його виклик 27 квітня 2021 року до Ніжинського центру комплектування, а тому не порушував обов`язків, передбачених пп. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ. Працівники центру не зверталися до нього і не вручали повістки, він не відмовлявся від отримання повістки. Таким чином, у його діях немає складу правопорушення, а тому зазначена постанова є протиправною.

Протокол № 101 від 27 травня 2021 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 складено без участі і присутності ОСОБА_1 .

Оскаржувану постанову № 101 від 27 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення разом з протоколом № 101 від 27 травня 2021 року про адміністративне правопорушення було вручено позивачу працівниками відповідача на зборах трудового колективу КП «ВУКГ» 27 травня 2021 року.

Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що його позбавлено права на всебічний розгляд справи, надання пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу, йому не були роз`яснені права.

Крім цього, і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності суть порушення визначена як неявка військовозобов`язаного на виклик до військового комісаріату без поважних причин, відповідальність за яку передбачена ст. 210 КУпАП.

Ні в протоколі, ні в постанові не вказано коли позивача вперше було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Фактично його раніше не притягували до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. Неправильна кваліфікація правопорушення свідчить про неповноту протоколу. Такі недоліки унеможливлюють встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14-00 год. 09 липня 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому обставин та просив задовольнити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Зауважив, що позивач не отримував жодних повідомлень на 27 квітня 2021 року, а 27 травня 2021 року йому було вручено і протокол, і постанову. Ні в протоколі, ні в постанові не міститься посилання на докази вини позивача. Позивач не порушував вимог Закону № 3543-ХІІ, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що розпорядження військового комісара про виклик військовозобов`язаних зі списком було розіслано по підприємствах для вручення працівникам, які повинні були прибути до центру 27 квітня 2021 року. Центр отримав листа КП «ВУКГ», в якому зазначалося про повідомлення ОСОБА_1 про виклик і про відмову останнього отримати повістку, про що працівниками підприємства складено акт. Таким чином, ОСОБА_1 проігнорував виклик і не з`явився, у зв`язку з чим складено протокол та прийнято постанову за порушення в умовах особливого періоду. При цьому у протоколі міститься його підпис і він погодився з обставинами, які в ньому викладені. Особисто позивачу повістки не направляли, оскільки підприємство зобов`язане вручити повістку працівнику. Навіть після 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, а тому і було складено протокол про адміністративне правопорушення 27 травня 2021 року, в межах строків, установлених ст. 38 КУпАП, тобто в межах 2 місяців.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно з оскаржуваною постановою № 101 за справою про адміністративне правопорушення від 27 травня 2021 року, прийнятою т.в.о. військового комісара Ніжинського центру комплектування ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним ОСОБА_1 вчинив порушення пп. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не з`явився 27 квітня 2021 року о 09-00 год. за викликом до Ніжинського центру комплектування за адресою: м. Ніжин, вул. Редкінська, 6, про що було зазначено в розпорядженні від 23 квітня 2021 року № 11 та відповідній повістці, яка скерована за місцем роботи КП «ВУКГ» та оголошена ОСОБА_1 відповідальними працівниками КП «ВУКГ», для визначення його призначення на особливий період, залучення до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері оборони, із залученням на навчальні збори. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адмінправопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, постановлено накласти на нього штраф у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до протоколу від 27 травня 2021 року № 101 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, будучи військовозобов`язаним ОСОБА_1 вчинив порушення пп. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не з`явився 27 квітня 2021 року о 09-00 год. за викликом до Ніжинського центру комплектування за адресою: м. Ніжин, вул. Редкінська, 6, про що було зазначено в розпорядженні від 23 квітня 2021 року № 11 та відповідній повістці, яка скерована за місцем роботи КП «ВУКГ» та оголошена ОСОБА_1 відповідальними працівниками КП «ВУКГ», для визначення його призначення на особливий період, залучення до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері оборони, із залученням на навчальні збори.

Статтею 210-1 КУпАП установлено, що п орушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Частиною 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ передбачено, що призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати. Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.

Указаний протокол про адміністративне правопорушення від 27 травня 2021 року підписаний ОСОБА_1 і в ньому зазначено, що йому роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП; повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 17-00 год. 27 травня 2021 року в кабінеті № 12 Ніжинського центру комплектування за адресою: м. Ніжин, вул. Редкінська, 6.

Відповідно до наданої представником відповідача в судовому засіданні копії розпорядження Ніжинського центру комплектування від 23 квітня 2021 року № 11 доручено КП «ВУКГ» здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які працюють у КП «ВУКГ», про їх виклик до Ніжинського центру комплектування та забезпечити їх прибуття 27 квітня 2021 року о 09-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . У списку осіб за порядковим № 8 зазначено ОСОБА_1 .

На виконання вимог указаного розпорядження КП «ВУКГ» листом від 26 квітня 2021 року за № 1-4 повідомило військового комісара Ніжинського центру комплектування про те, що наказом начальника КП «ВУКГ» «Про оповіщення щодо виклику до Ніжинського ОМТЦК та СП» від 23 квітня 2021 року № 23-АГД оповіщено та вручено повістки про виклик до Ніжинського центру комплектування 27 квітня 2020 року о 09-00 год. працівників у кількості 14 осіб; ОСОБА_1 оповіщено, але отримати повістку та ознайомитися з наказом відмовився, про що складено акт.

Згідно з актом КП «ВУКГ» від 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 о 14-40 год. 23 квітня 2021 року телефоном (в режимі гучного зв`язку) був повідомлений про необхідність прибути до відділу кадрів підприємства для ознайомлення з наказом керівника КП «ВУКГ» «Про оповіщення щодо виклику до Ніжинського ОМТЦК та СП» від 23 квітня 2021 року № 23-АГД та отримання повістки Ніжинського центру комплектування про виклик; відмовився від отримання повістки Ніжинського центру комплектування про виклик до центру 27 квітня 2021 року та від підпису про ознайомлення з наказом начальника КП «ВУКГ» «Про оповіщення щодо виклику до Ніжинського ОМТЦК та СП» від 23 квітня 2021 року № 23-АГД.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За положенням ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим слід зазначити, що відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП п овістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що п ротокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Усупереч викладеному протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено 27 травня 2021 року про порушення, яке мало місце 27 квітня 2021 року о 09-00 год.

Посилання представника відповідача на те, що згідно зі ст. 38 КУпАП протокол можна складати протягом двох місяців спростовується змістом указаної норми закону, яка регулює питання строків накладення адміністративного стягнення, тобто строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є не ідентичним строкам складення протоколу.

Крім цього, протокол розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , в день його складення 27 травня 2021 року, що не відповідає критерію своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи.

При цьому представник відповідача не спростував доводів позивача про те, що оскаржувану постанову № 101 від 27 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення разом з протоколом № 101 від 27 травня 2021 року про адміністративне правопорушення було вручено позивачу працівниками відповідача на зборах трудового колективу КП «ВУКГ» 27 травня 2021 року.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015, за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Також у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За практикою Європейського суду з прав людини принцип рівності сторін один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див. наприклад, п. 72 рішення у справі «Кресс проти Франції» (Kress v. France), заява № 39594/98; п. 33 рішення від 28 серпня 1991 року у справі «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy); п. 28 рішення від 08 червня 2006 року у справі «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria). Цей принцип був неодноразово застосований Європейським судом з прав людини і в справах щодо України, наприклад, рішення від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто ч. 2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Таким чином, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Отже, в цьому публічно-правовому спорі саме на відповідача покладено обов`язок доведення правомірності свого рішення.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пунктах 70, 71 рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача, гарантованих ст. 268 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята без дотримання встановленої законом процедури.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, згідно із ч. 3 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд ураховує, що відповідач не надав суду доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме про те, що він був обізнаний про його виклик до Ніжинського центру комплектування на 09-00 год. 27 квітня 2021 року.

Посилання в оскаржуваній постанові на те, що судова повістка була оголошена ОСОБА_1 відповідальними працівниками КП «ВУКГ» не підтверджено жодним належним доказом. Зокрема, не є таким доказом акт КП «ВУКГ» від 23 квітня 2021 року, адже він містить іншу інформацію, а саме те, що ОСОБА_1 о 14-40 год. 23 квітня 2021 року телефоном (в режимі гучного зв`язку) був повідомлений про необхідність прибути до відділу кадрів підприємства для ознайомлення з наказом керівника КП «ВУКГ» «Про оповіщення щодо виклику до Ніжинського ОМТЦК та СП» від 23 квітня 2021 року № 23-АГД та отримання повістки Ніжинського центру комплектування про виклик; відмовився від отримання повістки Ніжинського центру комплектування про виклик до центру 27 квітня 2021 року та від підпису про ознайомлення з наказом начальника КП «ВУКГ» «Про оповіщення щодо виклику до Ніжинського ОМТЦК та СП» від 23 квітня 2021 року № 23-АГД. Більше того, цей доказ не був покладений в основу оскаржуваного рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також суд вважає за можливе закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 5, 77, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 27 травня 2021 року № 101, прийняту т.в.о. військового комісара Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене і підписане 14 липня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко