Справа № 360/2953/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року справа №360/2953/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,

за участі секретаря Антонюк А.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. у справі № 360/2953/20 (головуючий І інстанції Ірметова О.В., складене у повному обсязі 25.02.2021 в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Медичної (військово-лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення компетенції суб`єкта владних повноважень, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- встановити наявність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень - медичної (військово-лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» по встановленню причинного зв`язку травми, захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) України і смерті від травми та захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) колишньої особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ МВС;

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб медичної (військово- лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» з неврахування при повторному розгляді звернення про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань отриманих її покійним чоловіком ОСОБА_2 за час служби в органах внутрішніх справ МВС при виконанні службових обов`язків і його смерті, висновків суду у рішенні від 17.12.2019 року справа № 360/4148/18 і зобов`язати суб`єкта владних повноважень медичну (військово-лікарську) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» встановити причинний зв`язок між травмою отриманою колишньою особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ МВС України ОСОБА_2 під час виконання службових обов`язків 08.12.2003 року, як наслідок захворювань і як наслідок смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також скласти і видати постанову про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, які отримані колишньою особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ МВС України ОСОБА_2 за час служби в органах внутрішніх справ МВС України при виконанні службових обов`язків особи і його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 110-121).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 224-227).

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, вважає, що суд не обґрунтував своє рішення та не надав оцінки всім аргументам, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в Положенні №285 від 03.04.2017 року не врегульовано належним чином порядку проведення експертизи ВЛК про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, смерті колишніх осіб рядового та начальницького складу ОВС (та деяких інших осіб). Також зазначає, що ОСОБА_2 за життя і в період служби було визначено причинний зв`язок, про що складено свідоцтво про хворобу 2005 року (у цей період діяв Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України наказ №85 від 06.02.2001р.), встановлено інвалідність, яку підтверджено протягом 13 років після звільнення з органів внутрішніх справ. Коли захворювання ускладнились ВЛК при ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» не внесено змін до постанови чи іншого документа про причинний зв`язок травми і захворювань оскільки на 2016 рік нині діючого «Положення», що затверджено наказом №285 від 03.04.2017 року не існувало воно було прийнято після смерті ОСОБА_2 .

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача до суду не прибув.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя був визнаний інвалідом 2 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Причиною смерті є «ракова інтоксикація злоякісне новоутворення головного мозку». При встановленні йому інвалідності ІІ групи медико-соціальна експертна комісія встановила причиною інвалідності «травма голови «ТАК» пов`язана з виконанням службових обов`язків».

ОСОБА_2 звільнився з посади заступника начальника слідчого відділу Новоайдарського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області 05.08.2005р..

Позивачка звернулася до управління праці та соціального захисту населення за місцем свого проживання в м. Старобільську Луганської області за оформленням дітям соціального статусу членів сім`ї інваліда війни, однак їй пояснили, що відсутній медичний документ про підтвердження причини смерті із захворюванням, яке призвело до інвалідності чоловіка.

Згідно протоколу № 36 від 10.05.2018р. ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області», захворювання та смерть ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 , 1966 р.н., майора міліції Новоайдарського РВ УМВС України в Луганській області, НІ, не пов`язана з проходженням служби (а.с. 40).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року по справі № 360/4148/18 позов ОСОБА_1 до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ, Військово-лікарської комісії Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області № 36. Зобов`язано Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області повторно розглянути матеріали, які надійшли від Головного управління МВС у Луганській області щодо визначення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням обставин, зазначених у рішенні суду. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 22-26).

Задовольняючи частково позовну заяву суд виходив з того, що зазначена постанова не відповідає нормам Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427, а саме п.9 та п.10 VIII Положення № 285. Постанова № 36 Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області», прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Листом від 31.01.2020р. № 33/33-98 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області» повідомило позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 360/4148/18 комісія повторно розглянула матеріали, разом з заявою від 23.02.2018, якою повідомлено, що МВЛК не бачить підстав для внесення змін в свідоцтво про хворобу ОСОБА_2 від 28.06.2005. В обґрунтування такої відмови, відповідач посилався на п. 1.63 Порядку (а.с. 15-16).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначена Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427 (далі - Положення №285).

Відповідно до пп.4 п.3 розділу І Положення № 285, основним завданням ВЛК є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу.

Відповідно до п. 5 розділу І Положення № 285 ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи. Постанови ВЛК щодо причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва) приймаються згідно з вимогами відповідних розділів цього Положення та Положення про ВЛЕ у ЗС України.

Відповідно до п.1 та п.2 розділу ІІ Положення № 285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.

Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).

Відповідно до п.4 розділу ІІ Положення № 285 у питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Положення № 285 постанови щодо ступеня придатності до служби колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, осіб рядового й начальницького складу, причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) приймаються ВЛК відповідно до цього Положення, законодавства чинного на момент звільнення зазначених осіб зі служби.

Відповідно до п. 16 розділу ІІ Положення № 285 до функцій штатних ВЛК входять, зокрема: організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги; перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках; затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК.

Пункти 1, 2, 3 розділу VIII Положення № 285 визначають, що за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.

Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.

Відповідно до п.10 розділу VIII Положення № 285 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва), яке призвело поліцейського до смерті, приймається в редакції одного з формулювань, що вказані у підпунктах 1-10 пункту 9 цього розділу. Встановлення зазначеного причинного зв`язку проводиться штатними ВЛК за направленням підрозділів кадрового забезпечення.

Пунктом 9 цього Положення встановлений вичерпний перелік формулювань, які зазначаються в постановах ВЛК про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу:

1) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, отримане під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України» - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане за зазначених обставин;

2) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків» - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції;

3) при ураженнях, зумовлених термічними факторами (опіки, обмороження), впливом радіоактивних речовин, інших джерел іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерел електромагнітного поля, а також дією токсичних речовин, які виникають під час виконання службових обов`язків, приймається постанова: «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків»;

4) «Поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язане з виконанням службових обов`язків» - якщо воно одержане цією особою в період проходження служби при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у підпункті 2 пункту 9 розділу VIII цього Положення;

5) «Захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання діагностовано, поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане в період служби в країнах на території інших держав, які вели бойові дії, згідно з Переліком держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63;

6) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції» - якщо воно діагностовано в період проходження служби в поліції та/або органах внутрішніх справ (міліції) або коли захворювання було діагностовано до служби, а в період служби досягло такого розвитку, що призводить до прийняття рішення про непридатність;

7) «Захворювання, НI, не пов`язане зі службою» - якщо воно було діагностовано до вступу на службу і служба в поліції та/або органах внутрішніх справ (міліції) не вплинула на його перебіг. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (контузій, травм, каліцтв) та будь - яких інших вад і хвороб, якщо вони були одержані до служби, а служба у поліції та/або органах внутрішніх справ (міліції) не вплинула на них й, відповідно, на ступінь придатності до служби;

8) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії» (вказується АЕС, ядерний об`єкт, ядерна енергетична установка тощо);

9) «Захворювання, ТАК, пов`язане з наслідками ядерної катастрофи (зазначити якої) в період проходження служби» - якщо захворювання діагностовано в період проходження служби в зонах підвищеного радіаційного забруднення внаслідок аварії (АЕС чи інший ядерний об`єкт);

10) «Захворювання, ТАК, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» - якщо захворювання виникло під час перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначений період досягло такого розвитку, що призводить до непридатності до служби, а також у разі хронічних, повільно прогресуючих захворювань, якщо їх перші прояви відносяться до періоду участі в антитерористичній операції, що підтверджується медичними документами про початок захворювання (погіршення стану здоров`я) в той період.

Тобто, стосовно доводу апелянта, що в Положенні №285 від 03.04.2017 року не врегульовано належним чином порядку проведення експертизи ВЛК про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, смерті колишніх осіб рядового та начальницького складу ОВС, то ВЛК при проведенні експертизи про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу обмежена правом приймати інші формулювання причинного зв`язку поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, суд не в праві встановлювати компетенцію (повноваження) суб`єкта владних повноважень - медичної (військово-лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» по встановленню причинного зв`язку травми, захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) України і смерті від травми та захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) колишньої особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ МВС, як про те просить позивач.

Щодо доводів апелянта, що коли захворювання ускладнились ВЛК при ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» не внесено змін до постанови чи іншого документа про причинний зв`язок травми і захворювань оскільки на 2016 рік нині діючого «Положення», що затверджено наказом №285 від 03.04.2017 року не існувало, суд зазначає наступне.

На момент звільнення позивача зі служби проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, визначалось Порядком, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85.

Відповідно до п.п. 1.63.5 п.1.63 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженого наказом МВС України № 85 від 06.02.2001 (в редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби), за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносять такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Не придатний на посаду» (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я» (указати строк звільнення, відпустки); «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».

Згідно з п.1.67 вказаного Порядку на осіб рядового й начальницького складу, які проходять медичний огляд і підпадають під дію статей (пунктів) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальне визначення придатності до служби в органах внутрішніх справ, ВЛК виносить одну із таких постанов: «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби».

Судом першої інстанції встановлено, що свідоцтвом про хворобу № НОМЕР_1 від 28.06.2005 військово-лікарською комісією УМВС в Луганській області встановлено причинний зв`язок між захворюванням ОСОБА_2 та проходженням служби в ОВС. В п.13 зазначено: Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 59).

За життя ОСОБА_2 встановлена ІІ ступень інвалідності, пов`язана з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою МСЕК № 441365 від 22.07.2016 (а.с. 55).

Також за життя ОСОБА_2 видано посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.07.2016р. про підтвердження прав на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 49).

Тобто, внесення змін до постанови чи іншого документа про причинний зв`язок травми або захворювань, що отримані під час несення служби і виконання службових обов`язків в органах внутрішніх справ, що призвели до смерті колишнього співробітника міліції, ані Положенням №285 від 03.04.2017р., ані Порядком №85 від 06.02.2001р. не передбачено.

Суд звертає увагу, що соціальні гарантії для ветеранів війни і членів їх сімей визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551).

Статтею 4 Закону № 3551 визначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 3551 встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Статтею 10 Закону № 3551 встановлено, що чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Слід зазначити, що дана норма містить у собі декілька чинників, за яких поширюється дія цього Закону на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону:

- загинули (пропали безвісти);

- померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків);

- померли внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Саме підтвердження причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 в період проходження служби в ОВС та його смертю, надає право членам сім`ї користуватися пільгами, встановленими Законом № 3551.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. у справі №360/2953/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. у справі №360/2953/20 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 липня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко