Справа № 160/6254/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 липня 2021 року Справа №160/6254/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/6254/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2021 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/6254/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020р.

В обґрунтування вищевказаної заяви зазначається, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №160/6254/20 залишається невиконаним, не зважаючи на те, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.05.2021р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання боржником цього судового рішення та надано останньому строк для виконання рішення протягом 10 робочих днів з моменту винесення даної постанови. При цьому, листом ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 17.06.2021р., наданим у відповідь на заяву ОСОБА_1 , останнього повідомлено про те, що на виконання вищевказаного судового рішення розмір його пенсії з 11.10.2019 року обчислено з урахуванням 38 років вислуги, водночас, боржник не вважав за потрібне надати заявнику відповідний розрахунок пенсії з урахуванням вислуги - 38 років або зазначити у листі, яким чином здійснено перерахунок та який розмір пенсії йому обраховано на виконання рішення суду від 28.07.2020 року, що позбавляє його можливості переконатися в тому, що боржник дійсно виконав це рішення суду. Крім того, як слідує із вказаного листа, боржник відмовив ОСОБА_1 у виплаті пенсії після її перерахунку, що свідчить про фактичне умисне невиконання судового рішення. 28.05.2021 року заявник звернувся до Відділу державної виконавчої служби, де на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист з примусового виконання рішення суду від 28.07.2020 року, із заявою щодо надання роз`яснень про хід виконання судового рішення, проте відповіді до цього часу не отримав. Таким чином, на думку заявника, наявні всі підстави стверджувати, що ГУ ПФУ у Дніпропетровській області рішення суду не виконується умисно та без поважних причин, що, в свою чергу, є підставою для встановлення судового контролю за його виконанням відповідно до ч.1 ст.382 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/6254/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та призначено цю заяву до розгляду у судовому засіданні на 12 липня 2021 року о 13:00 год.

Відповідно до приписів ст.382 КАС України заяву ОСОБА_1 розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву, дослідивши матеріали справи та розглянувши наведені у заяві доводи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірне питання, суд доходить висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/6254/20, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №160/6254/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 11.10.2019р. до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії періоду строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Крім того, вказаним рішенням суду стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 840,80грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі №160/6254/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в справі №160/6254/20 без змін.

Рішення суду у справі №160/6254/20 набрало законної сили 11.03.2021 року.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом на підставі означеного рішення у справі №160/6254/20, що набрало законної сили, видано відповідні виконавчі листи із строком пред`явлення до виконання до 11.03.2024р., які отримані позивачем 30.04.2021 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про примусове виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №160/6254/20.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дрижирук О.О. від 11.05.2021 року за заявою стягувача ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №65348065 про примусове виконання виконавчого листа №160/6254/20, виданого 30.04.2021р. суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Туровою О.М., про зобов`язання боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум, а також надано боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Супровідним листом від 11.05.2021р. №02133/10345 копія вищевказаної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №65348065 направлена сторонам цього виконавчого провадження.

Станом на теперішній час виконавче провадження ВП №65348065 не закінчене.

14.05.2021 року ОСОБА_1 направив на адресу боржника заяву про виконання вищевказаного судового рішення, а також копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021р. та довідку про номер рахунку, на який боржник після здійснення перерахунку пенсії має перерахувати кошти.

Вказана заява з додатками отримана боржником 19.05.2021 року.

Листом від 17.06.2021р. №19791-14357/К-01/8-0400/21 ГУ ПФУ у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , зокрема, про те, що з 11.10.2019р. йому було поновлено виплату пенсії за 34 роки вислуги відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262), а на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №160/6254/20 з 11.10.2019р. розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з урахуванням 38 років вислуги. 07.10.2020р. ОСОБА_1 надав заяву та витяг з наказу від 16.09.2020р. №680 о/с Міністерства внутрішніх справ України про поновлення його з 10.10.2019р. на посаді начальника управління МВС України на Придніпровській залізниці на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі №160/11448/19. Відповідно до статті 2 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби, тому, враховуючи зазначене, з 01.11.2020 виплата пенсії ОСОБА_1 припинена.

28.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою щодо надання роз`яснень про хід виконання судового рішення у справі №160/6254/20, проте, за твердженням заявника, відповіді на це звернення він не отримав.

Вважаючи, що наведені обставини свідчать про умисне та без поважних причин невиконання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області рішення суду у справі №160/6254/20, ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою про встановлення судового контролю за його виконанням відповідно до ч.1 ст.382 КАС України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року та від 06 травня 2019 року по справі №826/9960/15.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у додатковій постанові від 31.07.2018р. у справі № 235/7638/16-а.

Крім того, відповідно до абзацу 3 статті 1291 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до приписів ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч.3 ст.63 Закону).

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (ч.4 ст.63 Закону).

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.5 ст.63 Закону).

Отже, приписами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Вирішуючи питання відносно необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №160/6254/20, суд враховує, що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження ВП №65348065 з примусового виконання виконавчого листа №160/6254/20, виданого 30.04.2021р. суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , станом на теперішній час не закінчене, при цьому, заявник, попри посилання на неможливість отримання інформації про хід цього виконавчого провадження, самостійно надає до своєї заяви про встановлення судового контролю копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65348065 від 11.05.2021р., на якій зазначено ідентифікатор доступу та адресу для ознайомлення он-лайн в Автоматизованій системі виконавчого провадження з інформацією про хід виконавчого провадження ВП №65348065 та винесеними в ньому постановами, що, в свою чергу, безпосередньо свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_1 щодо неможливості отримання такої інформації.

Разом з цим, заявником не надано жодних доказів щодо неможливості примусового виконання виконавчого листа №160/6254/20, виданого 30.04.2021р. суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , відповідним органом державної виконавчої служби, тим більше, враховуючи, що відкрите ним виконавче провадження з його виконання нині триває.

Таким чином, наразі неможливо стверджувати, що примусове виконання цього рішення суду не дасть очікуваних результатів, а, отже, про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.

Посилання заявника (стягувача) на те, що боржник у листі від 17.06.2021р. №19791-14357/К-01/8-0400/21 відмовив ОСОБА_1 у виплаті пенсії після її перерахунку, що свідчить про фактичне умисне невиконання ним судового рішення, також є безпідставними, оскільки з дослідженого судом вищевказаного листа ГУ ПФУ у Дніпропетровській області слідує, що, останнє, навпаки, повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №160/6254/20 з 11.10.2019р. розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з урахуванням 38 років вислуги, водночас, відносно відмови виплати пенсії заявника після її перерахунку вказаний лист не містить, а в ньому було зазначено інформацію лише про те, що виплата пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із поданням останнім документів про поновлення його з 10.10.2019р. на посаді начальника управління МВС України на Придніпровській залізниці відповідно до статті 2 Закону №2262 з 01.11.2020 припинена, що не є тотожним відмові виконати рішення суду у справі №160/6254/20.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що заявник не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність вжиття таких заходів, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/6254/20.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/6254/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова