Справа № 522/5592/21
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №522/5592/21
Пр. №2-а/521/114/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Ткач А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, посилаючись на те, що 17 березня 2021 року інспектором з паркування ОСОБА_3 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії МИЛ № 5661578, якою його, як власника автомобіля Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17 березня 2021 року о 12 годині 09 хвилин у АДРЕСА_1 позивач здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 33 3.34 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 діяв всупереч нормам чинного законодавства, що призвело до порушення його прав.

Вказував, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановив суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, оскільки, хоча він і є власником транспортного засобу Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , однак користувачем даного автомобілю є його донька ОСОБА_2 , яка працює за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим він не є суб`єктом вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Зазначив, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», зона дії якого відповідно до ПДР України від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, розміщений на стовпі електромережі, що розташований перед Т-образним перехрестям перед вул. Канатна та пров. Орликова, тобто дія даного знаку закінчується на зазначеному перехресті, при цьому автомобіль Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився за перехрестям, безпосередньо навпроти входу в будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, вказував, що в учасників дорожнього руху, які виїжджають з пров. Орликова та звертають на вул. Канатна, відсутня можливість володіти інформацією про наявність зазначеного дорожнього знаку та інформацією, яку він передає.

Позивач із фактом скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не погоджується, вважає постанову серії МИЛ № 5661578 від 17 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення незаконною та необґрунтованою.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд визнати протиправними дії інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії МИЛ № 5661578 від 17 березня 2021 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року вказану справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 29-30).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. (а.с. 35).

Ухвалою суду від 02 червня 2021 року було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а.с. 36-37).

Позивач, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом відповідно до вимог ст. ст. 124-126 КАС України.

Представник відповідача - Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, діюча на підставі довіреності від 03 лютого 2021 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про перенесення судового засідання (а.с. 54, 56, 76-77, 78).

Раніше надала відзив на позов, в обґрунтування якого зазначила, що 17 березня 2021 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії МИЛ № 5661578 стосовно ОСОБА_1 , який 17 березня 2021 року о 12 годині 09 хвилин в АДРЕСА_1 здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу марки Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 33 3.34 ПДР України та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначила, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, як власника вказаного транспортного засобу, правопорушення якого зафіксовано в режимі фотозйомки відповідно до ст. 142 КУпАП (матеріали фотофіксації додаються).

Вказувала, що з наданих інспектором фото вбачається, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» по АДРЕСА_1, розташований з тієї сторони дороги, на якій здійснено зупинку належним позивачу транспортним засобом. При цьому, перехрещення, прилягання або розгалуження дороги іншою вулицею до вул. Канатна на тому боці дороги, де встановлений вказаний дорожній знак та здійснена зупинка транспортного засобу, відсутні.

Крім того, зазначила, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту того, що його донька є належним користувачем автомобілю Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вважає, що факти, наведені позивачем, є безпідставними та жодним чином не спростовують вчиненого ним правопорушення, у зв`язку з чим просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с. 39-66, 67).

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності позивачу.

Судом встановлено, що 17 березня 2021 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 було винесено постанову серії МИЛ № 5661578 від 17 березня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а саме за порушення п. 33 3.34 ПДР України (а.с. 11).

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що на думку відповідача, інспектора з паркування ОСОБА_3 , позивач здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо не необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).

Згідно п.п. 8.1 та 8.2 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР України заборонні знаки, до яких відноситься дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

За положеннями п. 33 ПДР України дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг є адміністративним порушенням, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1, 3 ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до статті 14-2 КУпАП).

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Встановлено, що під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем було здійснено фотофіксацію місця порушення, відповідні фотознімки розміщено на веб-сторінці: https://carparking.omr.gov.ua.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За визначенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 1995 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 17 березня 2021 року о 12 годині 09 хвилин в АДРЕСА_1 було виявлено стоянку транспортного засобу марки Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Вказане порушення зафіксовано технічним засобом, матеріали справи містять фотодокументи із зображенням декількох ракурсів автомобіля марки Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачеві, із відображенням: дати та часу фотофіксації; розташування транспортного засобу; координат місця порушення.

Фотофіксацію місця порушення було здійснено за допомогою технічного приладу Huawei MediaPad T3 UID: 705ae7ff97adcee6, про що зазначено у постанові серії МИЛ № 5661578 від 17 березня 2021 року (а.с. 11).

Судом було оглянуто надані фотознімки та встановлено, що автомобіль марки Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , був розташований за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що розміщений на опорі електромережі з тієї сторони дороги, на якій здійснено зупинку належним позивачу транспортним засобом.

За положеннями п. 33 ПДР України зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Отже, судом встановлено, що позивач в порушення вимог ПДР України припаркував свій транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вказував, що він дійсно є власником транспортного засобу Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , однак користувачем даного автомобілю є його донька ОСОБА_2 , яка працює за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим він не є суб`єктом вчинення інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що його донька є належним користувачем автомобіля Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також ним не зазначено чи звертався він до органу, що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, із повідомленням про те, що вказаний транспортний засіб знаходився у користуванні іншої особи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, проаналізувавши викладене, по при те, що тягар доказування у даній категорії справ покладається на відповідача, а всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд вважає, що позивач, як відповідальна особа, дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності останньому, був припаркований безпосередньо в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Факт порушення позивачем правил зупинки, стоянки підтверджується фотознімками, здійсненими за допомогою технічного приладу Huawei MediaPad T3 UID: 705ae7ff97adcee6, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що його автомобіль Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився поза межами дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Крім того, у позовній заяві позивач підтвердив той факт, що належний йому автомобіль був розташований безпосередньо навпроти входу в будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, як встановлено судом, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є доведеним.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 липня 2021 року.

Суддя: О.М. Сегеда