Справа № 520/16194/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Севастьяненко К.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 р. Справа № 520/16194/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.03.21 по справі № 520/16194/2020

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- стягнути до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , суму податкового боргу в загальному розмірі 41830,25 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг, який зумовлений нарахуванням пені, внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму податкового боргу у розмірі 16309,40 грн. (шістнадцять тисяч триста дев`ять гривень 40 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що скільки нарахування пені контролюючим органом може бути здійснено не раніше дня фактичної сплати податкового боргу, тому строк давності в 1095 днів в силу правил 102 ПК України мають відраховуватись від дня нарахування пені - тобто від дня фактичної сплати відповідачем суми боргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фізична особа ОСОБА_1 внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 .

У провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа №820/4052/16 за позовом Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь державного бюджету (р/р 0006, одержувач - УДКСУ у Ленінському районі м. Харкова, код одержувача - 37999696, банк - ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) податковий борг у розмірі 80454,78 грн. (вісімдесят тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 78 копійок).

Згідно змісту рішення суду податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за наслідками річного декларування у сумі 80454,78 грн., виник на підставі несплати самостійно визначених сум зобов`язань за декларацією про майновий стан та доходи за 2014 рік.

Рішення у справі №820/4052/16 не оскаржене та набрало законної сили 28.10.2016 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підтвердження заявлених позовних вимог контролюючим органом надано розрахунок пені, яка нарахована внаслідок несвоєчасної сплати податкового зобов`язання, на суму 41830,25 грн.

Згідно з пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України платнику направлено податкову вимогу від 03.08.2015 №5209-25.

Оскільки сума пені відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду з позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки початок нарахування пені в розмірі 41830,25 грн, нараховану відповідачу за несплату податкового боргу, припадає на 30.10.2015 та кінцевою датою є 31.07.2019, а з позовом до суду позивач звернувся 17.11.2020, то стягненню підлягає сума пені в розмірі 16309,40 грн, яка виникла у період 1095 днів, що передував даті звернення до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини з приводу нарахування пені унормовані приписами ст. 129 Податкового кодексу України.

Пеня нараховується:

після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Нарахування пені закінчується:

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Колегією суддів встановлено, що пеня нарахована контролюючим органом у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем грошового зобов`язання за податковою декларацією про майновий стан та доходи.

Згідно наданого позивачем до суду розрахунку суми пені початок її нарахування припадає на 30.10.2015 та кінцевою датою є 31.07.2019.

Однак з даним позовом до суду контролюючий орган звернувся 17.11.2020 року.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пункт 101.1 статті 101 ПК України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Вказана правова позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року 807/2097/16, від 04.09.2018 року у справі №813/4430/16.

Згідно змісту постанови Верховного Суду від 17.03.2020 №2а/1570/176/2011 чинне правове регулювання не передбачає можливості, зокрема й суду, продовжувати 1095 денний строк давності стягнення податкового боргу, поновлювати цей строк. Правові наслідки пропуску граничних строків стягнення податкового боргу встановлені податковим законодавством.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 року у справі №813/4430/16, постанові 19.09.2019 року у справі №910/11620/18, постанові 31.10.2019 року у справі №925/1242/15, постанові від 05.12.2019 року у справі №910/1678/19 зазначив, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Постановою Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №520/3060/19 зазначено, що суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір по суті вимог та встановивши факт несплати платником податків податкового зобов`язання, що має наслідком нарахування пені за певний період часу, мають всі повноваження визначити такий період та розрахувати суму пені, належної до стягнення. Суди також мають право зобов`язати компетентний орган - податковий орган здійснити розрахунок суми пені за певний період часу та надати його суду для врахування при прийнятті рішення.

З огляду на вказане вище, судом ухвалами суду від 12.02.2021, 09.03.2021 витребувано від Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

Як вбачається з наявного в матеріалах справи детального розрахунку та порядку нарахування суми пені, яка є предметом спору, за період з 19 листопада 2017 по 17 листопада 2020 включно (визначено період 1095 днів, що передував даті звернення позивача до суду), 31.07.2019 є останнім днем нарахування пені, оскільки 31.07.2019 відбулась остання сплата податкового боргу. З 19.11.2017 по 31.07.2019 ОСОБА_1 нараховано 16 309,40 грн. пені за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання. З 31.07.2019 по 17.11.2020 жодної сплати не обліковується в інтегрованій картці платника податків, а тому в цей період пеня не нараховувалась.

З огляду на строк давності у 1095 днів, що передував даті звернення до суду з позовом про стягнення пені, сума пені, нарахована ОСОБА_1 за період з 30.10.2015 до 19.11.2017 є безнадійним податковим боргом та не може бути стягнута з відповідача.

Доводи апеляційної скарги, що оскільки нарахування пені контролюючим органом може бути здійснено не раніше дня фактичної сплати податкового боргу, тому строк давності в 1095 днів в силу правил 102 ПК України мають відраховуватись від дня нарахування пені - тобто від дня фактичної сплати відповідачем суми боргу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд не заперечує права на нарахування пені від дати фактичної сплати податкового боргу, проте строк давності в 1095 днів для вжиття заходів контролюючого органу по стягненню такої пені, як суми боргу, відраховується в період 1095 днів, що передує даті звернення до суду з позовом.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми пені в розмірі 25520,85 грн у зв`язку зі спливом строку давності в 1095 днів, визначеного ст. 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року по справі №520/16194/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 по справі № 520/16194/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий