Справа № 540/2319/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/2319/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.

при секретарі: Дудар Е.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Тарасенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.04.2021 № 510-к "Про звільнення ОСОБА_2 ";

- поновити позивача на посаді старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на вантажному транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрнасбезпеки з 26 квітня 2021 року.

- стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2021 по день прийняття рішення суду по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 31.05.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 08.07.2021 о 14:00 год.

У період з 22.06.2021 до 05.07.2021 включно судя ОСОБА_3 перебувала у відпустці.

08.07.2021 у судовому засіданні представник відповідача підтримала клопотання від 25.06.2021 про закриття провадження у справі, зазначивши, що ОСОБА_1 працював на посаді старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на вантажному транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрнасбезпеки, яка не віднесена до посади державної служби. Позивач не мав статусу державного службовця, та перебував з відповідачем у трудових відносинах, які врегульовані нормами КЗпП України. Також представник відповідача зауважила, що позивач звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а не на підставі закону України "Про державну службу". На переконання відповідача, спір, який виник між сторонами щодо звільнення позивача, має ознаки трудового спору, який належить вирішувати за правилами цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Відповідно до Порядку здійснення державного контролю 08.11.2006 № 1567, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, та посадової інструкції старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на вантажному транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, позивач виконував функції держаного контролю в межах повноважень відповідача, який, згідно із п. 1 Положення про Укртансбезпеку, реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Зазначене, на думку позивача, свідчить, що між ним та відповідачем виник публічно-правовий спір, зокрема, з приводу звільнення з публічної служби, а тому даний спір належить вирішувати за правилами адміністративного судочинства.

Надаючи оцінку наявності підстав для закриття провадження у справі, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1, 2, ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

За ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Із аналізу наведених вище норм КАС України слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби.

Відповідно до Закону України "Про державну службу" державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Таким чином, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких умов: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу державного службовця; 3) чи присвоювався їй ранг державного службовця у межах відповідної категорії посад.

Водночас до категорії спорів з приводу звільнення особи з публічної служби не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 815/6096/17 (К/9901/49528/18).

Так, суд встановив, що 26.04.2021 ОСОБА_1 звільнено із посади старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на вантажному транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрнасбезпеки.

Обгрунтовуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не є державним службовцем. Посада, з якої його було звільнено, не відноситься до посади державної служби, позивач не складав Присягу державного службовця, ранг державного службовця йому не присвоювався.

Вказані обставини також були підтверджені позивачем у судовому засіданні 08.07.2021.

Отже, сторонами у справі не заперечується той факт, що позивач не є державним службовцем.

Таким чином, суд вважає, що посада старшого державного інспектора Укртрнасбезпеки не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд зауважує, що робота позивача в Укртансбезпеці, незважаючи на спеціальну процедуру призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні норм КАС України.

Отже, посилання позивача на підсудність даного спору адміністративному суду є помилковим, оскільки у даному випадку відповідач як суб`єкт владних повноважень, виконує відносно позивача не владні управлінські функції, а функції роботодавця у трудових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, оскільки спір між сторонами виник із трудових відносин, та даний спір за своєю правовою природою не пов`язаний із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, тобто, не є публічно-правовим, суд вважає, що такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (; 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити позивачеві, що даний спір належить вирішувати за правилами цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 12 липня 2021 року.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. кат. 106030000