Справа № 120/3694/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 липня 2021 р. Справа № 120/3694/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Бошкової Ю.М.,,

за участю:

секретаря судового засідання: Марисік В.Ю.,

представника позивача: Навитанюк С.В.,

представника відповідача: Македонського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Шик і Блиск"

до: Подільської митниці Держмитслужби

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Шик і Блиск" (далі ТОВ "Шик і Блиск", позивач) з адміністративним позовом до Подільської митниці Держмитслужби (далі - відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправним та повністю скасувати рішення Подільської митниці Держмитслужби №UА401000/2021/000002/2 від 16.01.2021 року про коригування митної вартості товарів;

- стягнути з Подільської митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю Шик і Блиск сплачений судовий збір в сумі 2270 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з метою здійснення своєї господарської діяльності, що полягає в оптовій торгівлі товарами широкого асортименту, позивач 14.12.2017 року уклав договір купівлі-продажу №03/ZED (далі - Договір) з іноземною компанією YIWU AOHANG IMPORT & EXPORT CO., LTD, що є юридичною особою за законодавством Китайської Народної Республіки. Відповідно до умов цього Договору, специфікації №037/20/S від 02.11.2020 року та комерційного інвойсу №037/20 від 02.11.2020 року, ТОВ "Шик і Блиск" придбало товар вартістю 57659,54 доларів США. Товар купувався за умови 100% попередньої оплати.

Як вказує позивач, у зв`язку із тим, що за попереднім замовленням та інвойсом здійснена переплата за платіжним дорученням №62 від 29.10.2020 року, а також вже була оплачена наступна замовлена партія товару (також із переплатою) за платіжним дорученням №68 від 14.12.2020 року, сторони контракту визнали та узгодили, що партія товару за інвойсом №037/20 від 02.11.2020 року вже фактично сплачена в розмірі 100% вартості партії. Про це між постачальником і покупцем укладена додаткова угода №6 від 20.12.2020 року про врахування переплати за платіжним дорученням від 29.10.2020 та платіжним дорученням від 14.12.2020 року в рахунок оплати по комерційному інвойсу №037/20. Тому до митної декларації додане платіжне доручення №68 від 14.12.2020 року.

Окрім того, сторона позивача вказує, що після прибуття оплаченого товару на Подільську митницю, декларант надав всі необхідні документи на підтвердження вартості товару, однак відповідач 16.01.2021 року, без проведення консультацій та витребування додаткових документів, прийняв рішення про коригування митної вартості товару №UА401000/2021/000002/2 від 16.01.2021 року в сторону збільшення.

З огляду на зазначене, ТОВ Шик і Блиск вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що порушує його законні права та інтереси.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 17.05.2021 року.

13.05.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення даного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що до митного оформлення, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 02.11.2020 року №057/20, довідка про транспортні витрати від 13.01.2020 року №2596, платіжне доручення в іноземній валюті від 14.12.2020 року №68.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формателогічного контролю, контролю співмірностей, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МКУ). Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно з п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Так, в наданому до митного оформлення платіжному дорученні в іноземній валюті від 14.12.2020 року №68 не співпадає сума оплати та призначення платежу (в призначенні платежу вказаний інший рахунок-фактура). Таким чином, враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до п.п. 2, 3 статті 58 МК України застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст.60 МК України) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні.

Отже, на переконання сторони відповідача, у митниці на законних підставах виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товарів.

13.05.2021 року стороною позивача подано відповідь на відзив, у якій позивач стосовно тверджень відповідача, що в поданому до митного оформлення платіжному дорученні №68 від 14.12.2020 року не співпадає призначення платежу (вказаний інший інвойс) вказує, що дане платіжне доручення є одним із ланки платіжних доручень, за якими було проведено оплату постачальнику. Відповідачу надавались відповідні пояснення про те, що за іншим інвойсом зроблена переплата, і оплата за даним платіжним дорученням врахована в інвойс, за яким здійснювалось ввезення товару.

З огляду на зазначене, на переконання сторони позивача, доводи представника відповідача є безпідставними та необґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

17.05.2021 року представником Подільської митниці Держмитслужби подано заяву про відкладення розгляду справи.

У свою чергу, представником позивача також подано клопотання про відкладення розгляду справи від 17.05.2021 року.

Ухвалою від 17.05.2021 року вирішено клопотання представників сторін задовольнити та відкласти судове засідання у справі на 07.07.2021 року.

У судовому засіданні, 07.07.2021 року представник позивача зазначила, що під час попереднього замовлення товарів у контрагента здійснена переплата за платіжним дорученням №62 від 29.10.2020 року, а також оплачено наступну партію товару (також із переплатою) за платіжним дорученням №68 від 14.12.2020 року, тому сторони контракту визнали та узгодили, що партія товару за інвойсом №037/20 від 02.11.2020 року вже фактично сплачена в розмірі 100% вартості партії, з приводу чого укладено додаткову угоду №6 від 20.12.2020 року. Окрім того, представник позивача звернула увагу, що митним органом не надавалась можливість ТОВ Шик і Блиск надати пояснення з приводу виявлених розбіжностей та подати додаткові докази на підтвердження митної вартості товарів.

З огляду на зазначене, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У свою чергу, представник відповідача зазначив, що в наданому до митного оформлення платіжному дорученні в іноземній валюті від 14.12.2020 року №68 не співпадає сума оплати та призначення платежу, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності документів, які підтверджують вартість товарів. На переконання сторони відповідача, оскаржуване рішення від 16.01.2021 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, представник Подільської митниці Держмитслужби просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ Шик і Блиск, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.12.2017 року товариством з обмеженою відповідальністю "Шик і Блиск" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 03/ZED з іноземною компанією YIWU AOHANG IMPORT & EXPORT CO., LTD (продавець), що є юридичною особою за законодавством Китайської Народної Республіки. Відповідно до п. 1 вищезазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця товар відповідно до інвойсів, які є невід`ємними додатками до цього договору.

Відповідно до умов цього Договору, специфікації №037/20/S від 02.11.2020 року та комерційного інвойсу №037/20 від 02.11.2020 року ТОВ "Шик і Блиск" придбало товар на суму 57659,54 доларів США.

У подальшому, позивачем подано до Подільської митниці Держмитслужби митну декларацію, якій присвоєно № UA401020/2021/001370, з метою митного оформлення 28 груп товарів, зокрема:

- товар № 3: ТМ Wokali hand 45ml cream WKL317 / ТМ Вокалі д/рук крем 45мл WKL317 - 192шт; ТМ Wokali body 120ml WKL460 / ТМ Вокалі д/тіла гель 120мл WKL460 - 3888шт; ТМ Wokali body 260ml WKL458 / ТМ Вокалі д/тіла гель 260мл WKL458 - 2592шт; ТМ Wokali scrub 350ml scrWKL447 / ТМ Вокалі скраб 350мл WKL447 - 72шт; ТМ Body - philosophy body 236ml Frozen hiss / ТМ БодіФілософі д/тіла крем 236мл Frozen hiss - 288шт; TM Body philosophy body 236ml Shooting stars / ТМ БодіФілософі д/тіла крем 236мл Shooting stars - 288шт; TM Body philosophy body 236ml Sparkling geta / TM БодіФілософі д/тіла крем 236мл Sparkling geta - 288шт; TM Body philosophy body 236ml Sweet dreams / TM БодіФілософі д/тіла крем 236мл Sweet dreams - 288шт; TM Body philosophy body 236ml Oahu for women / TM БодіФілософі д/тіла крем 236мл Oaxy - 672шт; ТМ Ushas foundation Febble №1 / TM Юшес тон. засіб хайлайтер Febble №1 - 1152шт;

- товар № 5: Засоби по догляду за волоссям шампунь: ТМ Wokali hair shampoo 500ml WKL119 / ТМ Вокалі шампунь 500мл WKL119 - 360шт; ТМ Wokali hair shampoo 500ml WKL120 / ТМ Вокалі шампунь 500мл WKL120 - 504шт; ТМ Wokali hair shampoo 550ml WKL085 / ТМ Вокалі шампунь 550мл WKL085 - 1008шт; ТМ Wokali hair shampoo 550ml WKL170 / ТМ Вокалі шампунь 550мл WKL170 - 576шт.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення декларант, разом із декларацією № UA401020/2021/001370, надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: копію договору купівлі-продажу №03/ZED від 14 12.2017 року; копію інвойсу №037/20 від 02.11.2020 року; копію специфікації №037/20/S від 02.11.2020 року; копію довідки про транспортні витрати; копію платіжного доручення на суму 100000 доларів США; копію комерційної пропозиції (каталог товарів).

16.11.2020 року Подільською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2021/000002/2, яким збільшено митну вартість товарів №3 та №5 на суму 39970,08 грн.

Окрім того, у зазначеному рішенні вказується, що в наданому до митного оформлення платіжному дорученні в іноземній валюті від 14.12.2020 року №68 не співпадає сума оплати та призначення платежу (в призначенні платежу вказаний інший рахунок-фактура). Таким чином, враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до п.п. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст.60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 МКУ) та (ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Джерелом числового значення митної вартості по товару №3 є оформлена ЕМД від 24.10.2020 року №UА500490/2020/504466, по товару №5 - оформлена ЕМД від 20.10.2020 року №UА500500/2020/511073.

В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст. 52 Митного кодексу України він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України. Також роз`яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави IV Митного кодексу України або до суду.

З метою уникнення збитків пов`язаних із зберіганням товарів на митному складі ТОВ Шик і Блиск подано виправлену митну декларацію №UA401020/2021/001486 з урахуванням коригувань вартості товарів №3 та №5, про які зазначила Подільська митниця Держмитслужби, на суму 35027,60 грн. (8189,90 грн. 10% митного збору та 26837,70 грн. 20% податку на додану вартість).

Непогодження позивача із рішенням відповідача від 16.01.2021 року про коригування митної вартості товарів слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 1статті 1 Митного кодексу України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з частиною 1статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною першою статті 248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1статті 257 Митного кодексу України).

За змістом частини 6 статті 257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Розділ ІІІ Митного кодексу України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої, другої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За змістом частини другої статті 52 цього Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частинами 2, 3 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Водночас, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Вказана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Окрім того, це узгоджується із зазначеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі та заохочення доброчесності.

За приписами частини 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою, сьомою статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу поставлялись товари з території Китайської Народної Республіки на виконання умов договору купівлі-продажу №03/ZED. З метою митного оформлення товарів позивачем подано митну декларацію № UA401020/2021/001370 до якої долучено копію договору купівлі-продажу №03/ZED від 14 12.2017 року; копію інвойсу №037/20 від 02.11.2020 року; копію специфікації №037/20/S від 02.11.2020 року; копію довідки про транспортні витрати; копію платіжного доручення на суму 100000 доларів США.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення у відповідача виникли сумніви щодо достовірності поданих документів, у зв`язку з тим, що в платіжному дорученні від 14.12.2020 року №68 не співпадає сума оплати та призначення платежу.

Водночас з матеріалів справи та наданих пояснень вбачається, що ТОВ Шик і Блиск надмірно сплачено кошти по інвойсу №36/20 за платіжним дорученням №62 від 29.10.2020 року та №68 від 14.12.2020 року в сумі 57659,54 доларів США в рахунок оплати по комерційному інвойсу №037/20 від 02.11.2020 року.

З приводу зазначеного між продавцем: YIWU AOHANG IMPORT & EXPORT CO., LTD та покупцем: ТОВ Шик і Блиск укладено додаткову угоду №6 від 20.12.2020 року до договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року №03/ZED, відповідно до якої постачальник підтверджує, що станом на 20.12.2020 року покупець повністю оплатив комерційний інвойс №037/20 від 02.11.2020 року в сумі 57659,54 доларів США.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Окрім того, частина 2 статті 54 Митного кодексу України містить імперативну норму щодо переліку відомостей, які повинне містити рішення суб`єкта владних повноважень щодо коригування митної вартості товарів. Так, письмове рішенні про коригування митної вартості товарів повинне містити, зокрема, вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом.

Водночас, як встановлено судом, матеріали справи та оскаржуване рішення не містять жодних відомостей щодо вимоги про надання додаткових документів, що, у свою чергу, призвело до порушення приписів частини 3 статті 53 Митного кодексу України, зокрема, не забезпечено право ТОВ Шик і Блиск подати додаткові документи та пояснення на підтвердження митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, з огляду на наявність у митного органу сумнівів щодо правильності визначення митної вартості товарів № 3 та № 5.

Окрім того, представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відомості щодо того чи витребовувались у позивача будь-які додаткові документи у нього відсутні, оскільки оскаржуване рішення не містить жодних посилань на таке.

Відтак, відповідачем не вчинено жодних дій з метою виявлення та встановлення обставин, з приводу яких у відповідача виникли обгрунтовані сумні та встановлені розміжності в наданих до митного оформлення документах, що призвело до винесення необґрунтованого та протиправного рішення від 16.01.2021 року.

На підтвердження вартості товарів ТОВ Шик і Блиск надано суду також експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №0006 від 20.01.2021 року. Відповідно до вищезазначеного висновку завданням експертизи визначено: підтвердження відповідності цін на товар, який ввозився в Україну згідно з договором купівлі-продажу №03/ZED від 14.12.2017 року, укладеним між компанією YIWU AOHANG IMPORT & EXPORT CO., LTD та ТОВ Шик і Блиск.

Так, за результатами розгляду заявки ТОВ Шик і Блиск Вінницька торгово-промислова палата дійшла висновку про те, що на підставі листа-відповіді компанії YIWU AOHANG IMPORT & EXPORT CO., LTD, (Китай) на запит ВТПП за вих. № 23/04/020 від 20.01.2021 року підтверджується, що ціни на товар, поставлений ТОВ Шик і Блиск згідно з договором купівлі-продажу №03/ZED від 14.12.2017 року, специфікацією за №037/20/S від 02.11.2020 року та комерційним інвойсом за №037/20 від 02.11.2020 року відповідають цінам компанії продавця.

Відтак, відповідно до висновку Вінницької торгово-промислової палати №0006 від 20.01.2021 року вартість товарів, які зазначені в групах № 3 та № 5 (вказані у таблиці ВТПП за номерами 8-11, 19-22) відповідає вартості, зазначеній у інвойсі та відповідно вартості компанії продавця, що додатково свідчити про безпідставність рішення Подільської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів.

Отже, з огляду на встановленні обставини та докази, які містяться в матеріалах справи, у суду відсутні сумніви щодо правильності визначення митної вартості товарів, наданих до митного оформлення відповідно до митної декларації №UA401020/2021/001370.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Подільської митниці Держмитслужби № UA401000/2021/000002/2 від 16.01.2021 року про коригування митної вартості.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Подільської митниці Держмитслужби №UA401000/2021/000002/2 від 16.01.2021 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Подільської митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шик і Блиск" сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Шик і Блиск" (пров. Костя Широцького, 14-Е, 21012, ).

Відповідач: Подільська митниця Держмитслужби (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, ).

Рішення у повному обсязі виготовлено: 13.07.2021 року

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна