Справа № 480/3462/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Осіпова
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 р. Справа № 480/3462/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Чалого І.С.,

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2021, м. Суми, повний текст складено 25.01.21 по справі № 480/3462/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить зобов`язати відповідача провести йому перерахунок пенсії з урахуванням рішення Верховного Суду у справі № 826/3858/18 від 12 грудня 2018 року, що набрало законної сили 05 березня 2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що у зв`язку зі скасуванням пунктів 1, 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано. Отже, виплата пенсій повинна здійснюватися у повному обсязі починаючи з 05.03.2019, тобто з моменту скасування судом пунктів 1, 2 Постанови № 103. Всі невиплачені кошти починаючи з цієї дати повинні виплачуватись без обмежень. Таким чином, позовні вимоги щодо виплати пенсії позивачеві, перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є обгрунтованими та таким вимогам суд першої інстанції безпідставно не надав оцінки. Стверджує, що включення зазначених у довідці розмірів складових грошового забезпечення було, зокрема, одним із предметів звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. Зазначає, що законодавство не містить конкретної вказівки на те, що перерахунок здійснюється виключно на підставі заяви особи, оскільки органи пенсійного фонду як суб`єкт владних повноважень зобов`язані діяти у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Проте судом першої інстанції вирішено дослідити форму подання звернення до суб`єкта владних повноважень та зроблено висновок, що подання адвокатського запиту та надання відповіді на нього, в якій фактично зазначено, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії, тобто відмовлено у здійсненні перерахунку, не є достатньою підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень незаконними, та прийняття обґрунтованого рішення на користь позивача.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.16-18).

Учасниками справи не заперечується, що представник позивача Репетун К.В. звернулась до Військової частини НОМЕР_1 м. Конотоп Сумської області із заявою про отримання довідки про розмір грошового забезпечення із включенням всіх видів додаткового грошового забезпечення.

Отримавши довідку, представник позивача ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області із адвокатським запитом про перерахунок пенсії.

Листом від 14.04.2020 року № 1800-0801-8/14876 Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області надало відповідь, в якій зазначило, що згідно зі ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Механізм, умови та порядок проведення перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб визначений постановою Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова № 103). Постановою Верховного Суду України від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, якими визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103, та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, залишено без змін. Проте, станом на день розгляду запиту рішень щодо порядку чи механізму проведення перерахунків пенсій військовослужбовців, зокрема, визначення структури грошового забезпечення не ухвалювалось.

Не погодившись із такими діями відповідача щодо перерахунку пенсії виходячи з грошового забезпечення, яке складається тільки з посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також з діями відповідача щодо обмеження виплати пенсії в повному розмірі після скасування в судовому порядку п.1, 2 Постанови № 103, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатський запит не є заявою особи про перерахунок пенсії відповідно до вимог додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та ст.24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", тому відповідач дійсно не мав правових підстав для прийняття рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії, оскільки він особисто або через представника до пенсійного органу з відповідною заявою не звертався. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що адвокатський запит не є заявою позивача про перерахунок пенсії, а лист відповідача від 14.04.2020 №1800-0801-8/14876 є відповіддю на адвокатський запит, а не рішенням про відмову у перерахунку пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ).

Зазначений Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців є положення ч. 3 ст. 43 та ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частина 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі по тексту - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі по тексту Постанова Кабінету Міністрів України №103) відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведеного на підставі рішення Кабінету Міністрів України, позаяк саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення військовослужбовців для такого перерахунку

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

З огляду на матеріали справи, відповідачем по справі було проведено перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірах, що передбачені Постановою №103 (з відповідними обмеженнями), що не заперечується сторонами в справі.

Колегія суддів зазначає, що Постанова №103 на час вчинення відповідачем перерахунку пенсії була чинною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку № 45.

Вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 за результатами перегляду Верховним Судом в касаційному порядку також залишено в силі.

Суд визнає, що частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Колегія суддів наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом.

Отже, з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 (з 05.03.2019) у зв`язку з скасуванням п. 2 Постанови № 103 у позивача виникло право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Також з цієї дати (05.03.2019) у зв`язку з скасуванням п. 2 Постанови № 103 у позивача виникло право на звернення за оновленою довідкою з урахуванням не тільки основних, але й додаткових видів грошового забезпечення, до уповноваженого органу, з якого особа звільнена з військової служби та який відповідальний за видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та, в подальшому, право на перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки.

Тобто скасування в судовому порядку п.1, 2 Постанови № 103 має наслідком виникнення у особи, що отримує пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ та якій був зроблений перерахунок пенсії з 01.01.2018 відповідно до Постанови № 103, одразу дві матеріально - правові вимоги: право вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення та право вимоги про перерахунок пенсії з наданням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, в якій зазначені не тільки основні, але й додаткові види грошового забезпечення.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи, адже ним, в тому числі, фактично оскаржувалися дії відповідача з обмеження часткової виплати суми підвищення до пенсії, оскільки з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 % суми підвищення до пенсії.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Детально дослідивши зміст позовних вимог, що становлять предмет позову, підстави, якими позивач обгрунтував свої вимоги станом на момент звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку, що, незважаючи на відсутність чітких формулювань вимог позову, фактичною підставою звернення позивача до суду є як незгода позивача з діями відповідача щодо виплати підвищення пенсії не в повному розмірі, так і вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач, не конкретизуючи спосіб дій суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, просить суд зобов`язати відповідача провести йому перерахунок пенсії з урахуванням рішення Верховного Суду у справі № 826/3858/18 від 12 грудня 2018 року (що є помилковим, оскільки такого рішення Верховного Суду не існує, в той час як є рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18), що набрало законної сили 05 березня 2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103.

При цьому доводи позову фактично стосувалися як протиправності дій відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії в 100 відсотковому розмірі, так і доводів про перерахунок пенсії не тільки з урахуванням таких видів грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років, але й додаткових видів грошового забезпечення (а.с. 6, абзац 5 позовної заяви).

Отже, таке формулювання позовних вимог з урахуванням заявлених в позовній заяві доводів вимагає від суду надання оцінки діям відповідача на відповідність вимогам статті 2 КАС України як щодо невиплати підвищення до пенсії в 100 відсотковому розмірі, так і невиплати пенсії з урахуванням всіх видів (як основних, так і додаткових) грошового забезпечення за відповідною посадою.

Втім суд першої інстанції, обмежившись констатацією факту того, що з 05.03.2019 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, взагалі не надав правової оцінки діям відповідача щодо виплати підвищення до пенсії після 05.03.2019 не в повному розмірі.

Крім того, суд першої інстанції, з`ясувавши, що позивач із заявою про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262, до відповідача не звертався та те, що адвокатом Репетун К.В. відповідачу був поданий адвокатський запит з проханням здійснити перерахунок пенсії позивача з додаванням довідки про розмір складових грошового забезпечення, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав того, що адвокатський запит не є заявою особи про перерахунок пенсії відповідно до вимог додатку 2 Порядку № 45 та ст.24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та звертає увагу на те, що додатком 2 до Порядку № 45додатком 2 до Порядку № 45 передбачено не форму заяви про перерахунок пенсії, а форму довідки про розмір грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку пенсії. При цьому ані Порядком № 45, ані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 3-1, не передбачено форми заяви, що подається особою для перерахунку пенсії.

Вказане пояснюється специфікою перерахунку пенсій військовослужбовцям, яке відбувається в автономному режимі шляхом надання у випадку виникнення підстав для перерахунку пенсії уповноваженими органами структурних підрозділів, з яких особа звільнена з військової служби, відповідних довідок за формою згідно з додатком 2 до Порядку № 45, та додаткове волевиявлення з боку пенсіонера в таких випадках не вимагається.

Крім того, відповідно до п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як надання уповноваженими органами довідок про розмір грошового забезпечення, так і заява пенсіонера довільної форми та додані до неї документи, та власне ці документи: довідки про розмір грошового забезпечення/додатково додані пенсіонером/його представником документи є підставою для прийняття рішення про перерахунок пенсії або відмову в перерахунку пенсії, а не особисто подана заява пенсіонера, як помилково зазначив суд першої інстанції.

В контексті розгляду цієї справи, дослідивши зміст адвокатського запиту та долучені до нього документи, колегія суддів з`ясувала, що разом із адвокатським запитом представником позивача було долучено довідку про розмір складових грошового забезпечення, яку видано військовою частиною НОМЕР_1 , в якій зазначено складові грошового забезпечення на посаді начальника штабу - перший заступник командира окремого батальйону військової частини НОМЕР_1 станом на 01.03.2018, відповідно органом Пенсійного фонду правильно розглянуто запит представника позивача з наданням оцінки правомірності видачі довідки про розмір складових грошового забезпечення, яку видано військовою частиною НОМЕР_1 як підстави для розгляду питання про перерахунок пенсії.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав того, що позивач особисто не звертався із заявою про перерахунок пенсії за відповідною формою, оскільки такий порядок та спосіб дій не передбачений чинним законодавством. В даному випадку надання представником позивача додаткових документів: довідки про розмір грошового забезпечення, виданої військової частини, зумовлює у відповідача обов`язок розглянути такі додатково подані документи та прийняти рішення або про перерахунок пенсії з урахуванням таких документів, або про відмову в такому перерахунку.

Оскільки відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням наданої довідки, то саме такі дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії (в тому числі) є предметом судового оскарження в цій справі.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з зв`язку з скасуванням п. 1 Постанови № 103, колегія суддів звертає увагу, що згідно Порядку № 45 обов`язок в наданні довідок закріплено виключно за уповноваженими органами (в даному випадку Сумський обласний військовий комісаріат), які визначають розмір грошового забезпечення за відповідною посадою та складають довідку відповідної форми, що також передбачена Додатком 2 до Порядку № 45.

Будь-які довідки, листи або розпорядження, видані та складені не уповноваженим органом та не за формою, що передбачена Додатком № 2 до Порядку № 45, є документами інформативного характеру, які не можуть бути правовою підставою для перерахунку пенсії.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що довідка про розмір складових грошового забезпечення, яку видано військовою частиною НОМЕР_1 , в якій зазначено складові грошового забезпечення, не відповідає формі, що міститься в Додатку 2 до Порядку № 45, та містить виключно інформацію про розмір грошового забезпечення на посаді начальника штабу - перший заступник командира окремого батальйону військової частини НОМЕР_1 станом на 01.03.2018

Отже, на час виникнення спірних відносин відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області не допустило протиправної бездіяльності, оскільки на момент звернення представника позивача до пенсійного органу у останнього була відсутня інформація - (довідка) про збільшений розмір грошового забезпечення пенсіонера за відповідно формою, видана уповноваженим на те органом, що унеможливило здійснити перерахунок пенсії на той час.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 15.01.2020 у справі №709/2583/16-а та від 27.02.2020 у справі №554/1776/17.

Щодо вимог позову про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з скасуванням в судовому порядку п. 2 Постанови № 103, яким було передбачено обмеження в виплаті підвищення до пенсії, то як вже зазначалося вище, з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 (з 05.03.2019) у позивача виникло право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019, та таке право не ставиться в залежність від додаткового волевиявлення з боку позивача, позаяк орган Пенсійного фонду починаючи з 05.03.2019 повинен був автоматично розпочати виплату підвищення до пенсії в стовідсотковому розмірі.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3858/18 від 12 грудня 2018 року, що набрало законної сили 05 березня 2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103, та з метою ефективного та реального поновлення порушених прав позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Саме такий спосіб захисту порушених справ визначено Верховним Судом у зразковій справі № Пз/9901/12/19 (№160/3586/19) щодо розстрочення виплат сум підвищеної пенсії військовослужбовців у відставці, по відношенню до якої справа № 480/3462/20, що розглядається, є типовою.

Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України, суд враховує правові висновки, викладені в рішенні Верховного Суду від 06.08.2019 у зразковій справі № 160/3586/19.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи пункту 24 Порядку № 3-1 та Порядку № 45, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог позову з урахуванням обраного способу захисту порушених прав.

Відповідно до частини шостої цієї статті КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Наведеними нормами процесуального закону суд апеляційної інстанції наділено повноваженнями здійснювати новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З огляду на матеріали справи, відповідно до квитанції № 84805 від 01.06.2020 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви за одну вимогу, що має немайновий характер, в сумі 840,80 грн (а. с. 10) та судовий збір за подання апеляційної скарги згідно квитанції про сплату № 59069 від 12.05.2020 в сумі 1261,20 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позову (однієї вимоги немайнового характеру), суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат у вигляді сплати судового збору шляхом стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 по справі № 480/3462/20 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум, у зв`язку з набаранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3858/18 від 12 грудня 2018 року, яким визнано протиправними та нечинними пункт 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп та позовної заяви в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.С. Чалий
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов