Справа № 200/8113/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А
"13" липня 2021 р. справа №200/8113/20-а
Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Антонюк А.С.,
за участю представника позивача Ларіонова М.О.,
представника відповідача Помалюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву представника позивача адвоката Ларіонова Микити Олеговича про ухвалення додаткового судового рішення за результатами розгляду апеляційних скарг Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 200/8113/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень рішень від 07.08.2020 року на загальну суму 5 546 081,25 грн., -
УСТАНОВИВ:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій від 07.08.2020 року: - форми «В1» № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в частині суми 2 575 000,00 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині суми 643 750,00 гривень; - форми «В3» № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість в частині суми 1 032 662,43 гривень; - форми «В4» № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість в частині суми 24 011,73 гривень; - форми «ПН» № про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних в частині суми 1 270 657,14 гривень.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 75000,00 грн.; на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 69000,00 грн.; судові витрати на прибуття представника позивача до суду у розмірі 3259,60 грн.

Не погодившись з такими рішеннями відповідач подав апеляційні скарги, вважає, що судом не повно з`ясовано усі обставини справи, судові рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року апеляційні скарги залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року та додаткове рішення від 30 грудня 2020 року у справі №200/8113/20-а залишено без змін (т.19, а.с. 25-35).

На адресу Першого апеляційного адміністративного суду від представника позивача адвоката Ларіонова Микити Олеговича надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 108735 грн.66 коп. та витрати, пов`язані з прибуттям представника до суду в розмірі 1647 грн..

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 108735 грн.66 коп.. Відповідач також зазначив, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим є правові підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів встановила наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 108 735,66 грн. та витрати пов`язані з прибуттям представника позивача до суду в розмірі 1647,06 грн.

На підтвердження здійснених судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 108 735,66 грн. позивачем надано:

- додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 13.08.2020 року;

- рахунок-фактуру від 22.03.2021 року № 1890/03-1 на загальну суму 113 638,32 грн. з ПДВ;

- платіжне доручення від 23.03.2021 року № 386 на суму 113 638,32 грн.;

- виписка з банківського рахунку за 23.03.2021 року, відповідно до якої сплачено 113 638,32 грн. згідно рахунку-фактури від 22.03.2021 року № 1890/03-1;

- податкова накладна від 23.03.2021 року № 92;

Згідно акту про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 27.04.2021 року АО «АРЦІНГЕР» виконано наступні роботи: редагування та фіналізація відзиву на апеляційну скаргу на рішення та додаткове рішення; редагування та фіналізація заяви про ухвалення додаткового рішення; аналіз апеляційних скарг на рішення та додаткове рішення та підготовка відзиву; підготовка заяв: про намір стягнути судові витрати, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат; аналіз судової практики; підготовка до направлення та направлення відзивів та заяв. Усього витрачено 33 години.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час .

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень відповідача), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що сума яка заявлена до стягнення на оплату витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом, а тому на користь позивача має бути стягнуто 10000,00 грн. понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегією суддів також враховано, що згідно акту про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 27.04.2021 року АО «АРЦІНГЕР» виконано наступні роботи: редагування та фіналізація відзиву на апеляційну скаргу на рішення та додаткове рішення; редагування та фіналізація заяви про ухвалення додаткового рішення; аналіз апеляційних скарг на рішення та додаткове рішення та підготовка відзиву; підготовка заяв: про намір стягнути судові витрати, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат; аналіз судової практики; підготовка до направлення та направлення відзивів та заяв. Усього витрачено 33 години. Послуги надавались адвокатами Гупало К.П., Ларіоновим М.О. та помічником адвоката Добрєва К.Г., які є ідентичними по своєму складу.

Щодо витрат, пов`язаних із прибуттям представника позивача до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Статтями 135, 139 КАС України передбачено право сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, на відшкодування всіх судових витрат, зокрема, витрат, пов`язаних із прибуттям представників сторони до суду.

Позивачем понесені витрати, пов`язані із прибуттям представника до суду, а саме витрати на придбання залізничних квитків у загальному розмірі 1647,06 гривень, з них 1372,55 гривень становить вартість власне залізничних квитків та 274,51 гривень ПДВ, нарахований АО «Арцінгер» відповідно до рахунку-фактури від 22.03.2021 року № 1890/03-1.

Відповідно до абз. 5 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»: «Витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження».

Відповідно до п. 6, п. 8 розділу II Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року № 59, витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням yсix витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Таким чином, суд вбачає підстави для стягнення витрат на прибуття представника позивача до суду у розмірі 1351,67 гривень, оскільки включення у вартість квитка додаткових послуг, які надавались представнику позивача та зазначені на квитку не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Також наголошує, що у вартість квитка включена сума ПДВ, у зв`язку з чим не вбачає підстав для стягнення 274,51 гривень ПДВ.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З урахуванням того, що позовні вимоги у справі № 200/8113/20-а було задоволено у повному обсязі, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 гривень, витрат на прибуття представника позивача до суду у сумі 1351,67 гривень.

Керуючись статтями 134, 139, 252, 310, 321, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Ларіонова Микити Олеговича про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі № 200/8113/20-а задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» () судові витрати на прибуття представника позивача до суду у розмірі 1351 (одна тисяча триста п`ятдесят одна) гривня 67 копійок.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13 липня 2021 року.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко