Справа № 260/3929/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2021 року м. Ужгород№ 260/3929/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області стосовно невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в справі № 260/153/19, стягнути заборгованість по невиплаченій пенсії із 27.08.2018 року, зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії, стягнути із відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу (а.с.1, 2).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз`яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.15, 16).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач три рази із письмовими заявами про призначення пільгової пенсії звертався офіційно до відповідача. Однак, відповідач позитивно не вирішив жодну із заяв. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року по справі № 260/153/19, адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Бирковича Олександра Івановича до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити дії було задоволено. Визнано дії Міжгірського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області неправомірними, скасовано "Протокол № 312" від 12 березня 2019 року "про відмову в призначенні пенсії" та зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років із посади водія автомобіля по вивезенню лісу із 27 липня 2018 року. Позивач стверджує, що відповідачем не виконано Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року по справі № 260/153/19, а саме у частині: 1) не виплачено судові витрати; 2) не виплачено пенсію із дати призначення із 27 липня 2018 року по дату набрання законної сили Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/153/19; 3) невірно розраховано розмір пенсії позивача; 4) не прийнято довідку і не зроблено перерахунок пенсії в бік збільшення. Однак, відповідач не виконав рішення суду, не заплатив заборгованість по пенсії та відмовляється провести правильний розрахунок та перерахунок пенсії. Враховуючи зазначене вище позивач вважає дії відповідача стосовно невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/153/19 неправомірними, а тому просить стягнути заборгованість по невиплаченій пенсії з 27.08.2018 року та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії. Зокрема стягнути судові витрати по справі (судовий збір та витрати на правничу допомогу).

У подальшому, на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.21-23). Проти позову відповідач заперечує. Обґрунтовує свої доводи наступним.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/153/19 позивачеві призначено пенсію за вислугу років як водію автомобіля по вивезенню лісу із 27 липня 2018 року відповідно до документів про стаж і заробітну плату, що були надані до заяви від 31 липня 2018 року (в т. ч. і довідки про заробітну плату №15 від 08 липня 2018 року за період із 01 січня 1987 р. по 31 грудня 1991 p., виданої ПАТ «Воловецький лісокомбінат»). Розмір пенсії із урахуванням підвищення на 20% відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» склав 2 628, 34 грн. Відповідач у відзиві зазначив, що виплату пенсії за період із 28 жовтня 2019 року (дата набрання судовим рішенням законної сили) по 31 грудня 2019 року здійснено ОСОБА_1 у грудні 2019 p., а доплату за період із 27 липня 2018 р. по 27 жовтня 2019 р. у сумі 39 594, 67 грн., у свою чергу, включено до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та буде виплачено після виділення коштів Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень на цю мету в чинному на момент виконання рішення суду Порядку, затвердженому Постановою КМУ від 22.08.2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» (далі - Порядок №649). Отже, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України.

Щодо доводів позивача про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправно не відшкодовано понесені останнім судові витрати, відповідач зазначив наступне. Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Отже, судові рішення про стягнення грошових коштів з державного органу підлягають примусовому виконанню органами Державної казначейської служби України.

Доводи ОСОБА_1 щодо необхідності здійснення перерахунку його пенсії, виходячи з даних, зазначених у довідці, яка міститься в додатках до позову, відповідач повідомив наступне. При призначенні пенсії позивачеві на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі №260/153/19 було застосовано суми заробітку з довідки №15 від 08.07.2018 року, виданої ПАТ «Воловецький лісокомбінат». Зокрема, заробітну плату для обчислення пенсії враховано згідно з положеннями статті 40 Закону №1058-IV за період із 01.01.1987 по 31.12.1991 pp. Та з 01.07.2000 по 31.10.2015 pp.; індивідуальний коефіцієнт склав 1,17767.

В подальшому, 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Воловецького сектору обслуговування громадян (сервісного центру) із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучив, серед іншого, довідку №02 від 13.01.2020 р,, видану ПАТ «Воловецький лісокомбінат» (вказане підтверджується копіями заяви та розписки-повідомлення, що містяться в додатках до відзиву). Внаслідок здійсненого перерахунку на підставі зазначеної довідки, виходячи із сум заробітку за період із 01.01.1986 по 31.12.1990 pp. та з 01.07.2000 по 31.10.2015 pp., індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зріс до 1,24882, що, відповідно, призвело до збільшення розміру пенсії позивача до 2 787, 12 грн. У відповідь на письмове звернення ОСОБА_1 від 07 серпня 2020 року, де останній просив провести перерахунок його пенсії на підставі довідки №15 від 08.07.2018 p., виданої ПАТ «Воловецький лісокомбінат», Головне управління повідомило позивача, що у відповідності до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до територіального органу Пенсійного фонду за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, що здійснення запитуваного перерахунку є недоцільним, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії позивача. У даному контексті слід також зауважити, що надана позивачу відповідь, оформлена листом №1865-1904/С-02/8-0700/20 від 08.09.2020 p., на його заяву згідно з нормами Закону України «Про звернення громадян», не породжує певних правових наслідків та не містить ознак рішення органу публічної влади, а носить інформаційний характер і не набуває статусу рішення в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, тому не може бути оскарженою в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства. У той же час, відповідач звернув увагу суду на те, що в матеріалах позову міститься довідка №03 від 13,01.2020 p., видана ПАТ «Воловецький лісокомбінат», де зазначені суми заробітку за 1991- 1995 pp., яку позивач до пенсійного органу разом із заявою від 19.02.2020 р. не подавав, відповідно, жодного рішення стосовно здійснення перерахунку (як позитивного, так і негативного) відповідачем не приймалось, що свідчить про безпідставність позовних вимог та невідповідність останніх обставинам реальної дійсності.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління витрат на правову допомогу в розмірі 7 500 грн., відповідач заначив наступне. Частина 4 статті 134 КАС України регламентує, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 5 цієї ж статті, у свою чергу, передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Окремо зазначив, що позивачем на підтвердження понесених ним судових витрат (в т. ч. витрат на правову допомогу) не надано жодного із перелічених вище документів (квитанція, договір про надання адвокатських послуг, акт виконаних робіт та ін.), а тому, вимога про стягнення із Головного управління витрат у розмірі 7500 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно КП «Діловодство спеціалізованого суду», Закарпатським окружним адміністративним судом 05 червня 2019 року було прийнято рішенням по адміністративній справі за № 260/153/19 за позовом ОСОБА_1 в особі представника Бирковича Олександра Івановича до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити дії. Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Бирковича Олександра Івановича до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано дії Міжгірського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області неправомірними, скасовано "Протокол № 312" від 12 березня 2019 року "про відмову в призначенні пенсії" та зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років із посади водія автомобіля по вивезенню лісу із 27 липня 2018 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.), сплачений згідно з квитанцією № 0.0..1 від 19.02.2019 року. Рішення від 05 червня 2019 року в справі № 260/153/19 набрало законної сили 28 жовтня 2019 року.

У відповідності, до наявних в матеріалах справи доказів, 02 грудня 2019 року, в справі № 260/153/19 видано виконавчий лист з примусового виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року (а.с.3).

17 січня 2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) Досяк Максимом Богдановичем, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 260/153/19, виданого 02 грудня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження ВП № 60998401 (а.с.4).

Як вбачається із відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» 10 березня 2020 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по справі № 260/153/19 надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №60998401 від 03.03.2020 року, відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 260/153/19 виданого 02 грудня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом закінчено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суд в адміністративній справі № 260/153/19.

Порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачений статтею 383 КАС України.

Зокрема, відповідно до вимог частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Так, згідно вимог частини 2 статті 383 КАС України встановлено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до приписів частини 3 статті 383 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно частини 4 статті 383 КАС України встановлено, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Частиною 5 статті 383 КАС України передбачено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

У відповідності до вимог частини 6 статті 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Тобто, враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що позивач звернувшись до суду з позовною заявою, обрав не вірний спосіб захисту свої прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки оцінка дій відповідача на наявність ознак протиправності на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, здійснюється за письмовою заявою позивача-стягувача в порядку встановленому статтею 383 КАС України.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець