Справа № 460/8154/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/8154/20 пров. № А/857/8948/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року (прийняте у письмовому провадженні у м. Рівному суддею Жуковською Л.А.) у справі № 460/8154/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання дій протиправним, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом та просив:

- визнати протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018 в повному обсязі та застосування січня 2016 року та квітня 2016 року, як місяців з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018 в сумі 88 865,66 грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 15.04.2018 з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі № 460/4217/19 зобов`язано Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.04.2018. Вказує про те, що визначення базового місяця, а також розрахунку індексації грошового забезпечення було віднесено до дискреційних повноважень відповідача. Відповідно до розрахунку від 12.05.2020 № 1633 відповідачем було використано базові місці для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2016 року та квітень 2016 року, а з березня 2018 року не враховано абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 за № 1078, що призвело до невірно розрахованої величини приросту індексу споживчих цін, а також розміру суми індексації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 з встановленням базового місяця - січень 2008 року.

Зобов`язано Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 з встановленням базового місяця - січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, а також з неповним з`ясуванням обставин справи. Тому просив змінити рішення суду першої інстанції, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Визнати протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не врахування базового місяця індексації січня 2008 року при нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 15.04.2018 не врахування абз. 4 - 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця індексації січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 04.10.2018 з урахуванням абз.4-6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум».

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що надання правової дискреції відповідачу щодо визначення базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення призвело до порушення його права на отримання індексації у належному розмірі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, Рівненським зональним відділом Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не нараховувалась та не виплачувалась ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення, внаслідок чого він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі №460/4217/19 визнано протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 15.04.2018 індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.04.2018 (а.с. 82 - 84).

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі № 460/4217/19 відповідач зробив розрахунок та виплатив індексацію за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Відповідно до розрахунку суми індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку від 12.05.2020 № 1633 базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення були січень 2016 року та квітень 2016 року (а.с. 15).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базових місяців січень та квітень 2016 року, а також із не врахування ним п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, позивач звернуся до суду з цим позовом, зазначивши період позовних вимог з 01.12.2015 по 15.04.2018.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 є січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, тому позовні вимоги в частині визначення базового місяця для проведення індексації січень 2008 року за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 підлягають задоволенню.

Оскільки на час розгляду цієї справи та прийняття рішення у ній нарахування та виплата на користь позивача за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 індексації грошового забезпечення відповідачем, як роботодавцем позивача не здійснені, суд вважав, що за таких обставин та встановленого правового регулювання відсутні порушення прав позивача щодо правильного нарахування на його користь відповідачем розміру індексації грошового забезпечення.

При цьому суд зазначив, що питання бездіяльності щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 15.04.2018 було предметом судового розгляду по адміністративній справі № 460/4217/19.

А тому дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту - визнати протиправними дії Рівненського зонального від ділу Військової служби правопорядку щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018 в повному обсязі та застосування січня 2016 року та квітня 2016 року, як місяців з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) є одним з способів виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/4217/19 від 16.01.2020 і відмовив у задоволенні цих вимог.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов за неповного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Колегія суддів зазначає, що зазначені у статті 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Частиною шостою цієї ж статті передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, які у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача, які зазначені в рішенні суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/4217/19 від 16.01.2020 відповідачем виконано повністю, оскільки зобов`язальна частина цього рішення передбачала нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.04.2018, що відповідачем і зроблено.

Наведене свідчить про неможливість та недоцільність звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

При цьому колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що визначення базового місяця індексації не віднесено судом до зобов`язально частини рішення, оскільки суд вважав, що це є дискрецією відповідача.

Разом з тим, невірне визначення відповідачем базового місяця індексації призвело до звернення до суду із новим позовом, що на думку суду апеляційної інстанції є належним способом захисту позивачем свого порушеного права на отримання належного розміру індексації грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини друга статті 5 Закону № 1282-XII).

Згідно положень частини шостої статті 5 Закону № 1282-XII проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078).

Суд зазначає, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Верховним Судом у постановах від 19 червня 2019 р. у справі № 825/1987/17, від 20 листопада 2019 р. у справі № 620/1892/19, від 05 лютого 2020 р. у справі № 825/565/17 зазначено, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку № 1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону № 1282-XII, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

На підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Враховуючи положення Порядку № 1078, місяць, в якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим.

У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008.

В подальшому після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

За таких обставин, суд враховує аргументи позивача щодо січня 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01.01.2008 по 01.03.2018 судом встановлена незмінність посадових окладів військовослужбовців.

Так, базовим місяцем вважається місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця за посадою, яку він займає. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яке вперше відбулось у січні 2008 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007, місяці, у якому відбулося збільшення розміру посадового окладу штату. При цьому, загальна сума збільшення грошового забезпечення перевищила суму індексації нараховану в цьому місяці і відповідно до абз. 1 і 2, п. 5 Порядку № 1078 січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати позивача.

В такому порядку, нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 N 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України», застосовується з 01 березня 2018 року.

Зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулась 01.01.2008 згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 і діяла до 01.03.2018 згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.

Відтак, якщо останні підвищення окладу за посадою відбулись у січні 2008 року та березні 2018 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року та березня 2018 року.

При цьому, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Враховуючи наведене та те, що з 01.12.2015 по 31.12.2015 відповідач не нараховував та не виплачував індексацію грошового забезпечення позивачу, а з 01.01.2016 по 15.04.2018, на виконання рішення суду, виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із базовими місяцями січень 2016 року та квітень 2016 року та не врахував абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що з метою належного способу захисту порушеного права позивача на отримання належного розміру індексації грошового забезпечення необхідно задовольнити позовні вимоги позивача частково, а саме у спосіб:

- визнати протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року;

- зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 15.04.2018 із врахуванням базового місяця березень 2018 року та абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням вже виплачений сум індексації грошового забезпечення.

Щодо визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, колегія суддів апеляційного суду в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що це не належить до компетенції суду і він не може здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Отже, попри правильне по суті вирішення справи за період з 01.12.2015 по 31.12.2015, визначення базового місяця січня 2008 року, та відмови у визначенні грошової індексації у визначеній сумі, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2016 по 15.04.2018, у зв`язку із необхідністю вирішення їх у порядку ст.383 КАС України, через що рішення суду у цій частині підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції в цій частині не встановлював обставини справи та не досліджував докази, тобто по суті не вирішував спір.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції частково правильно по суті вирішив цей публічно-правовий спір, проте встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції у певній частині.

Керуючись статтями 229, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.04.2018, скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою:

- визнати протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року;

- зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 15.04.2018, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 15.04.2018 із урахуванням базового місяця березень 2018 року та абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням вже виплачений сум індексації грошового забезпечення.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин