Справа № 240/18901/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18901/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

12 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність, Міністерства внутрішніх справ України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 1-ї групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ України;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1-ї групи інвалідності від 03.07.2020 та за результатами розгляду прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні вказаної виплати відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ, та під час виконання службових обов`язків у зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримав захворювання, що спричинило інвалідність. Зазначає, що вперше йому встановлено інвалідність 2 групи 16.01.2008 строком до лютого 2009, під час повторного огляду - 24.03.2008 встановлено 2 групу інвалідності довічно, а 19.03.2020 - першу групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії.

З метою отримання одноразової грошової допомоги звернувся до УМВС України в Житомирській області із відповідною заявою до якої додав необхідні докази, однак отримав від відповідача лист, яким повідомлено, що надані документи не відповідають вимогам п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Користуючись правом на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області

Такі дії УМВС України в Житомирській області вважає протиправними, оскільки управління не є уповноваженим суб`єктом для винесення рішення про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, а тому вважає за необхідне зобов`язати Міністерство внутрішніх справ розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на власність у вигляді гарантованих виплат. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, що ОСОБА_1 проходив службу в УМВС України в Житомирській області.

Внаслідок виконання службових обов`язків у зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач отримав захворювання, що спричинило інвалідність.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії ЖИА№024367 від 16.01.2008 позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням служби у органах внутрішніх справ до 16.01.2009 (а.с.12).

За результатами повторного огляду 24.03.2008 позивачу було встановлено 2 групу інвалідності довічно внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків (а.с.11).

03.07.2020 позивач звернувся із заявою до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 1 групи інвалідності із захворюванням, пов`язаним із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До поданої заяви позивач додав документи на підтвердження встановленої 1 групи інвалідності.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №652 лк/29 від 25.08.2020 повідомило позивачу, що його заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги розглянуто, однак матеріали не відповідають вимогам п.4 Порядку №850, а саме той факт, що з дати попереднього огляду МСЕК до повторного огляду пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком дворічний термін.

Таким чином, висновок Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу не складався, у зв`язку із чим Міністерством внутрішніх справ України не здійснювався розгляд поданої заяви.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по відношенню до позивача не було допущено протиправної бездіяльності, оскільки подані позивачем документи та висновок, всупереч Порядку №850 не сформовані Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та не подані до Міністерства внутрішніх справ України для вирішення питання про призначення такої допомоги або вмотивованої відмови у її призначенні.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, з урахуванням доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про міліцію" №565-ХІІ від 20.12.1990 (далі - Закон №565-ХІІ). врегульовані правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Водночас, Закон №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку із прийняттям закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), однак п. 15 Розділу ХІ Закону №580-VIII передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності законом України "Про Національну поліцію".

Так, згідно з положеннями статі 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначено Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок №850).

Положеннями п. 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Положеннями пункту 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З огляду на зазначене слідує, що після надходження, передбачених Порядком № 850, документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову у призначенні вказаної грошової допомоги.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що у керівника органу внутрішніх справ у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, з моменту прийняття (реєстрації) поданих особою документів на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, виникає обов`язок надіслання Міністерству внутрішніх справ України висновку щодо виплати грошової допомоги.

Рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності приймається Міністерством внутрішніх справ України на підставі поданого керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу позивач, в даному випадку - ліквідаційною комісією Управління МВС України в Житомирській області висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону № 565-XII.

Колегія суддів зауважує, що Міністерство внутрішніх справ України зобов`язано прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги або мотивовану відмову в призначенні такої виплати.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачем подано до Управління МВС України в Житомирській області заяву щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності, однак подані позивачем документи та висновок, всупереч Порядку №850 не сформовані управлінням для подання до Міністерства внутрішніх справ України.

Водночас, позивача повідомлено про невідповідність поданих документів положенням Порядку №850, що у свою чергу, свідчить про протиправну бездіяльність ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо подання до Міністерства внутрішніх справ України оформлених документів та висновку щодо виплати грошової допомоги позивачу.

Водночас, відповідно до матеріалів справи слідує, що позивач оскаржує нерозгляд його заяви та просить суд визначити бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України стосовно розгляду його заяви про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 1-ї групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням отриманого у зв`язку із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії протиправною та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України її розглянути.

Однак, колегія суддів зауважує, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області всупереч Порядку №850 не сформовані та не подані до Міністерства внутрішніх справ України подані позивачем документи та висновок для вирішення питання про призначення такої допомоги або вмотивованої відмови у її призначенні.

Таким чином, враховуючи, що надані позивачем документи Міністерством внутрішніх справ України отримані не були колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем по відношенню до позивача не було допущено протиправної бездіяльності.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції було ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права чи не було дотримано норми процесуального права.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Смілянець Е. С.