Справа № 320/3954/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року № 320/3954/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, ПАТ "Уксоцбанк", про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, ПАТ "Уксоцбанк", про визнання протиправними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем про відкриття виконавчого провадження (ВП №59418253) від 25 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Говорова П.В. основної винагороди приватного виконавця в розмірі 28 060,96 грн. та постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем про арешт майна боржника (ВП №59418253) від 25 червня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем не було стягнуто суми боргу за виконавчим написом, відповідно до якої можна було б стягнути винагороду приватного виконавця. Таким чином дії приватного виконавця просить визнати незаконними, а постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до якої стягується основна винагорода такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11.09.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 зупинено провадження у справі за обґрунтованим клопотанням сторони до 09.10.2019.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що позов задоволенню не підлягає з тих підстав, що відповідач у виконавчому провадженні ВП №59418253 вчиняв виконавчі дії правомірно та законно, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Судове засідання 09.10.2019 відкладено за клопотанням представника позивача та наступне судове засідання призначено на 11.11.2019.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив в якій останній зазначив, що доводи викладені відповідачем у відзиві не спростовують позицію позивача в позовній заяві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 поновлено провадження у справі.

У зв`язку з поданим клопотанням та на підставі ст..205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області, Говоровим П.В., було відкрито виконавче провадження № 57396201 від 09.10.2018 року по виконанню виконавчого напису №25099 від 31.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 12 784, 27 доларів США, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 359083,55 грн..

Приватним виконавцем Говоровим П.В., одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, було винесено постанову про стягнення основної винагороди від 09.10.2018 у розмірі 10% суми,що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме - 35908,35 грн..

13.06.2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява від стягувача про повернення виконавчого документа № 25099 без виконання.

Приватним виконавцем Говоровим П.В., винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на момент винесення даної постанови залишок боргу ОСОБА_1 перед AT «Укрсоцбанк» складав 280 609, 69 грн.

Приватним виконавцем Говоровим П.В. було стягнено з боржника, ОСОБА_1 , частину суми боргу у розмірі 78 473,86 грн., на користь стягувача AT «Укрсоцбанк», та стягнено відповідно 7 847, 38 грн. основної винагороди приватного виконавця.

В подальшому Говоров Павло Володимирович звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича із заявою від 25.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця. Залишок нестягнутої суми основної винагороди приватного виконавця складає 28 060, 96 грн..

Приватним виконавцем Трофименко М.М. 25.06.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59418253 з примусового виконання постанови № 5739620 від 09.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Говорова Павла Володимировича суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 28 060, 96 грн.

Приватним виконавцем Трофименко М.М. 25.06.2019 було винесено постанову про арешт коштів боржника з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження, штрафів 28 060,96 грн.

Позивач не погоджуючись з діями приватного виконавця звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно приписам Законів України «Про1 виконавче провадження» та Закоку України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця встановлюється у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, а не суми, яка фактично стягнута за виконавчим документом. Сума основної винагороди стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом, та виплата здійснюється пропорційно до фактично стягнутої суми. У разі невиплати приватному виконавцю винагороди у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, під час здійснення виконавчого провадження, яке завершено, останній - має право на примусове стягнення такої винагороди у сумі, що несплачена під час розподілу стягнутих із боржника грошових коштів. Також зауважує, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору, а тому розмір винагороди визначається так само як і розмір виконавчого збору та згідно з приписами статті Закону України «Про виконавче провадження» становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового Провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 1,5,7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VІІІ від 02 червня 2016 року за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить poзpaxyнок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На виконання частини третьої вказаної статті Кабінет Міністрів України постановою №643 від 08 вересня 2016 року затвердив Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця.

Пунктом 19 цього Порядку передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Виходячи з викладеного, підставою отримання приватним виконавцем основної винагороди є фактичне виконання (повне або часткове) виконавчого документа та сума основної винагороди визначається у відсотках до стягнутої суми.

Судом встановлено, що 13 червня 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем було винесено постанову про повернення виконавчого документа на суму 359 083, 55 грн. стягувачу (ВП №57396201), на підставі заяви представника стягувана AT «Укрсоцбанк» про повернення виконавчого документа без виконання.

У вказаній постанові зазначено, що станом на 13 червня 2019 року залишок боргу складає 280 609,69 грн. Таким чином, під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса в рамках виконавчого провадження № 57396201 було стягнуто - 78 473, 86 грн.

Водночас, відповідно до положень ст.. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, ч. 4 вказаної статті, визначає, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до Фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, оскільки, Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем було частково стягнуто суму за виконавчим документом, а саме в розмірі - 78 473, 86 грн,, то сума основної винагороди, що підлягає стягненню на користь приватного виконавця Говорова П.В. у виконавчому провадженні №57396201 становить - 7 847,4 грн.

Відповідно до пункта 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця №643 від 08 вересня 2016 року, яким передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

При цьому, факт стягнення основної винагороди в сумі 7847,4 грн. на користь приватного виконавця Говорова П.В. підтверджується самим приватним виконавцем в Заяві про відкриття виконавчого провадження від 23 червня 2019 року, в якій він зазначає, що залишок нестягнутої суми основної винагороди приватного виконавця складає 28 060, 96 грн. .

Таким чином, приватним виконавцем Говоровим П.В. в рамках виконавчого провадження №57396201, була в повному обсязі стягнута належна йому сума основної винагороди, а тому звернення до Приватного виконавця Трофименка М.М. щодо стягнення основної винагороди в сумі 28 060, 96 грн є протиправним.

Положення ст. 45. Закону України «Про виконавче провадження», визначають порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум.

Так, розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувана та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

В той же час, ч. З ст. 40 Закону вказує, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, б частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, б, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз вказаних норм, дозволяє зробити висновок, що основна винагорода приватного виконавця стягується водночас із задоволенням вимог стягувача, тобто стягнувши частину суми заборгованості на користь стягувача приватний виконавець стягує основну винагороду пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми. Водночас, якщо з якихось підстав вказана сума основної винагороди не була стягнута, в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, приватний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення основної винагороди.

Таким чином, законодавець передбачає, що в разі нестягнення з боржника суми основної винагороди, приватний виконавець на суму, яка підлягає стягненню виносить окрему постанову.

З огляду на викладене, під час стягнення з боржника основної винагороди підлягає виконанню постанова винесена відповідно до вимог ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а не постанова винесена відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

В постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 819/1116/17 (№К/9901/3131/17) колегія суддів зазначила наступне: «З аналізу вищенаведених норм Закону №1404-VІІІ вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Слід зазначити, що законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, при цьому розмір виконавчого збору вираховується саме з фактично стягнутої суми. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Відповідно до пункту 21 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця».

Отже, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувача виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином доводи відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом є помилковими, оскільки у разі стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

З урахуванням системного аналізу правових нори, наведених вище, обставин справи та правової позиції Верховного Суду, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення постанови про відкриття провадження для стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 28060,96 грн.

В рамках ВП №59418253 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко Михайлом Михайловичем було винесено постанову про арешт майна боржника від 25.06.2019 року.

З даного приводу суд зазначає, що оскільки дана постанова була винесена в рамках проведення виконавчих дій у ВП №59418253, а суд дійшов до висновку що постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2019 про стягнення основної винагороди приватного виконавця прийнята не у спосіб визначений чинним законодавством та підлягає скасуванню, то вищезазначена постанова про арешт майна боржника від 25.06.2019 року також підлягає скасуванню.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 9, 73-78, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем про відкриття виконавчого провадження (ВП №59418253) від 25 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Говорова П.В. основної винагороди приватного виконавця в розмірі 28 060,96 грн.

Визнати протиправним та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем про арешт майна боржника (ВП №59418253) від 25 червня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.