Справа № 340/155/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2021 року м. Дніпросправа № 340/155/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тупало Максима Петровича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 р. (суддя Кармазина Т.М.) в справі № 340/155/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі ГУНП) про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу № 1747 від 08.12.2020 р. «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області», яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що ОСОБА_1 відповідно до висновків службового розсліду інкримінують застосування превентивного поліцейського заходу, а саме переслідування та зупинка транспортного засобу, який порушив Правила дорожнього руху, що був непропорційним, оскільки внаслідок такого заходу сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої створено загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП. При цьому у висновку зазначено, що поліцейський захід був допустимим та відповідав Правилам дорожнього руху, але непропорційним, оскільки позивач здійснював обгін на дорозі з обмеженим оглядом.

Апелянт вважає, що позивач та ОСОБА_2 на виконання ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 цього Закону обґрунтовано прийнято рішення про зупинку транспортного засобу, який порушив Правила дорожнього руху, з метою зупинки почали переслідувати транспортний засіб. Під час переслідування поліцейські вчинили всі необхідні дії для упередження негативних збитків для учасників дорожнього руху (увімкнули на службовому автомобілі проблискові маячки червоного та синього кольорів, звукову сирену, всі маневри здійснювали з дотриманням Правил дорожнього руху). Тому вважає, що обраний поліцейський захід у вигляді переслідування правопорушника з метою його зупинення та документування правопорушення був законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Законодавець передбачає притягнення працівника поліції до відповідальності за усвідомлення необхідності припинити поліцейський захід в разі неможливості його проведення. Службовим розслідуванням не встановлено момент необхідності припинення поліцейського заходу або заміну на інший, а судом першої інстанції не надано оцінки цьому факту.

Фактично позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за неналежне виконання своїх професійних обов`язків, а за неврахування, що інші учасники дорожнього руху будуть ігнорувати законні вимоги працівників поліції і, як наслідок, трапиться ДТП, тобто за те, що не охоплювалось його умислом і заходиться поза межами його контролю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.12.2005 року по 06.11.2015 р., в органах Національної поліції України - з 07.11.2015 року, на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області з 09.12.2016 р. по час розгляду справи.

Пунктом 1 наказу начальника ГУНП в Кіровоградській області № 1747 від 08.12.2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області» до інспектора СРГТП №1 Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 5 ст. 29, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, що виразилося у непропорційності використання превентивного поліцейського заходу, а саме зупинки транспортного засобу, який порушив правила дорожнього руху, що як наслідок одним із чинників настання дорожньо-транспортної пригоди, створило загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП, аніж порушення, до якого був застосований поліцейський захід.

Прийняттю оскаржуваного наказу передувало службове розслідування, яке призначено на підставі наказу ГУНП в Кіровоградській області від 14.09.2020 №1327 «Про призначення проведення службового розслідування». Наказом №1473 від 13.10.2020 продовжено строк проведення службового розслідування до 12.11.2020.

За результатами службового розслідування начальником ГУНП в Кіровоградській області 10.11.2020 затверджено відповідний висновок, яким встановлено, що дії ОСОБА_1 , а саме обрання ним превентивного поліцейського заходу у виді зупинення транспортного засобу, який допустив порушення ПДР України, шляхом його переслідування, та у ході чого сталася ДТП, були непропорційними, а шкода, заподіяна внаслідок обрання такого превентивного поліцейського заходу та, у подальшому, дорожньо-транспортної пригоди, перевищила блага, для захисту якого він був застосований, та створила загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП, а також майну громадян та держави. Тобто, в діях ОСОБА_1 комісія вбачала порушення службової дисципліни.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, а також про правомірність та обґрунтованість застосування відповідачем до позивача міри дисциплінарного стягнення - догани, захід дисциплінарного впливу, який застосований до позивача, є співрозмірним з тяжкістю вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.12.2005 р. по 06.11.2015 р., в органах Національної поліції України з 07.11.2015 р., на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області з 09.12.2016 р.

ОСОБА_1 має спеціальне звання капітан поліції.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 14.09.2020 р. №1327 призначено проведення службового розслідування з метою дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_1 та начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яка мала місце 11.09.2020 р. неподалік смт. Компаніївка Кіровоградської області на автодорозі Н-14 сполученням Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, на службовому автомобілі «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також внаслідок якої вищевказані поліцейські отримали тілесні ушкодження.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області №1473 від 13.10.2020 р. продовжено строк проведення службового розслідування до 12.11.2020 р.

Службовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2020 р. близько 07:00 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із використанням службового автомобіля Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснювали патрулювання на автодорозі Н-14, сполученням Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, неподалік смт. Компаніївка Кіровоградської області.

Під час патрулювання поліцейськими виявлено факт порушення вимог пункту 14.6 (а) Правил дорожнього руху України водієм автомобіля Renault Daster, який здійснив обгін на перехресті двох вантажних автомобілів із напівпричепами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , керуючись вимогами пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» прийняли рішення про зупинку вказаного транспортного засобу, водій якого своїми діями порушив вимоги Правил дорожнього руху України, для подальшого припинення та документування адміністративного правопорушення, та, увімкнувши проблискові маячки синього кольору на службовому автомобілі Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочали його наздоганяти.

Близько 07:10 год., рухаючись на 95 кілометрі автодороги Н-14, сполученням Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, між смт. Компаніївка та поворотом на смт. Устинівка в попутному напрямку поліцейських рухалися два вантажних автомобіля із напівпричепами (номерні знаки під час проведення службового розслідування не встановлено).

Наблизившись до першого вантажного автомобіля ОСОБА_3 у зв`язку із переслідуванням автомобіля Renault Daster, керуючись пункту 3.1 ПДР України, увімкнув червоний проблисковий маячок та звукову сирену для надання переваги в русі іншими водіями службовому автомобілю, у зв`язку з чим водій вантажного автомобіля почав пригальмовувати та звертати на праве узбіччя, надавши перевагу в русі службовому автомобілю. Після чого ОСОБА_1 , увімкнувши лівий показник повороту на службовому автомобілі, здійснив обгін вказаного вище вантажного транспортного засобу.

Наблизившись до другого вантажного автомобіля, ОСОБА_1 з увімкненими на службовому автомобілі проблисковими маячками червоного та синього кольорів, а також звуковою сиреною, увімкнув лівий показник повороту з метою обгону даного вантажного автомобіля, але водій вантажного автомобіля, не зважаючи на увімкнені проблискові маячки та звукову сирену на поліцейському автомобілі, не зменшував швидкість та не надавав переваги в русі службовому транспортному засобові.

Не зважаючи на ненадання водієм вантажного автомобіля переваги у русі службовому транспортному засобу, ОСОБА_1 вирішив здійснити обгін вказаного вантажного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху на відрізок автодороги із заокругленням вправо (поворотом), де видимість руху зустрічних транспортних засобів обмежена. На ділянці автодороги, де ОСОБА_1 здійснював обгін другого вантажного автомобіля, була наявна переривчаста лінія дорожньої розмітки, що дозволяло поліцейському здійснювати маневр обгону.

У той час по автодорозі у зустрічному напрямку службового транспортного засобу, рухався автомобіль Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні знаходився пасажир ОСОБА_5 .

Помітивши автомобіль Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 розпочав гальмувати та, вивернувши кермо у ліве положення, повернув на узбіччя зустрічної смуги для уникнення зіткнення, оскільки водій автомобіля Mitsubishi Pajero не зменшував швидкості руху та рухався прямо, а на правій частині дороги в попутному напрямку у той час рухався вантажний автомобіль, що створювало перешкоду та не давало змоги ОСОБА_1 повернутися на свою смугу руху.

Одночасно із ОСОБА_1 водій автомобіля Mitsubishi Pajero також вирішив здійснити з`їзд на праве узбіччя по ходу свого руху, щоб уникнути ДТП, однак в той час службовий автомобіль Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже рухався йому назустріч, внаслідок чого між вищевказаними транспортними засобами відбулося лобове зіткнення на узбіччі дороги зі з`їздом у кювет (без перекидання).

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження. Окрім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також отримали тілесні ушкодження.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди службовий автомобіль Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав значних механічних пошкоджень. Автомобіль Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , також зазнав механічних пошкоджень.

11.09.2020 р. вищевказану подію (дорожньо-транспортну пригоду) зареєстровано в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області за № 1528, та того ж дня слідчим відділенням вищевказаного підрозділу поліції відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0000140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У подальшому матеріали кримінального провадження скеровано до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві, за підслідністю.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУНП в Кіровоградській області 10.11.2020 р., відповідно до якого дії ОСОБА_1 , а саме обрання ним превентивного поліцейського заходу у виді зупинення транспортного засобу, який допустив порушення ПДР України, шляхом його переслідування, та у ході чого сталася ДТП, були непропорційними, а шкода, заподіяна внаслідок обрання такого превентивного поліцейського заходу та, у подальшому, дорожньо-транспортної пригоди, перевищила блага, для захисту якого він був застосований, та створила загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП, а також майну громадян та держави. Тобто, в діях ОСОБА_1 комісія вбачала порушення службової дисципліни.

Пунктом 1 наказу начальника ГУНП в Кіровоградській області № 1747 від 08.12.2020 р. «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області» до інспектора СРГТП №1 Компаніївського відділення поліції Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 5 ст. 29, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України від 15.03.2018 р. №2337-VІІІ, що виразилося у непропорційності використання превентивного поліцейського заходу, а саме зупинки транспортного засобу, який порушив правила дорожнього руху, що й було одним із чинників настання дорожньо-транспортної пригоди, створило загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП, аніж порушення, до якого був застосований поліцейський захід.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є доведеність наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), відповідно до статті 19 якого у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Обсяг основних обов`язків поліцейського визначено частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

За приписами частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Правомірність призначення та дотримання порядку проведення службового розслідування не є спірними питаннями у цій справі.

Як зазначено вище, спірним є доведеність наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку як підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме невиконання чи неналежне виконання особою службової дисципліни, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Фактично порушенням службової дисципліни в спірному випадку висновком службового розслідування визнано обрання ОСОБА_1 превентивного поліцейського заходу у виді зупинення транспортного засобу, який допустив порушення ПДР України, шляхом його переслідування, у ході чого сталася дорожньо-транспортна пригода, непропорційним, а шкода, заподіяна внаслідок обрання такого превентивного поліцейського заходу та, у подальшому, дорожньо-транспортної пригоди, перевищила блага, для захисту якого він був застосований, та створила загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП, а також майну громадян та держави.

Тобто, дослідженню підлягає пропорційність превентивного поліцейського заходу, застосованого позивачем.

За змістом статті 29 Закону №580-VIII поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Відповідно до статті 30 Закону №580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема зупинення транспортного засобу (пункт 4 частини першої статті 31 Закону №580-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 35 Закону №580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що обрання поліцейського заходу, його ефективність, пропорційність, а також оцінка того, що обраний захід заподіє щонайменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам, визначається безпосередньо поліцейським, який відповідно до частин першої та другої статті 7 Закону №580-VIII під час виконання своїх завдань має забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяти їх реалізації.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі Закон № 3353-ХІІ), який визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища,. передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Частиною шостою статті 14 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

Аналогічна норма міститься і в пункті 3.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., якою передбачено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху; обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (пункт 10.1 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 14.2 Правил дорожнього руху перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю (пункт 14.5).

Згідно з пунктом 14.6 «г» Правил дорожнього руху обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Тобто поліцейські, водії спеціальних оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, мають право відступати від деяких Правил дорожнього руху, але при цьому своїми діями не повинні створювати небезпеку чи перешкоджу для руху транспортних засобів та зобов`язані забезпечувати безпеку дорожнього руху для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи, що висновком службового розслідування встановлено, що при здійсненні превентивного поліцейського заходу позивачем здійснено обгін вантажних автомобілів на ділянці дороги з обмеженою видимістю, у результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а позивач під час керування автомобілем ніс відповідальність за дотримання Правил дорожнього руху та був зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та відступаючи, у разі потреби, від вимог цих Правил повинен забезпечити безпеку дорожнього руху, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що дії позивача, а саме обрання ним превентивного поліцейського заходу у виді зупинення транспортного засобу, який допустив порушення Правил дорожнього руху, шляхом його переслідування, та у ході чого сталася ДТП, були непропорційними, а шкода, заподіяна внаслідок обрання такого превентивного поліцейського заходу та, у подальшому, дорожньо-транспортної пригоди, перевищила блага, для захисту якого він був застосований, та створила загрозу життю та здоров`ю учасників ДТП, а також майну громадян та держави, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Доведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку вказує на правомірність застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Доводи апелянта, що фактично позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за неналежне виконання своїх професійних обов`язків, а за неврахування, що інші учасники дорожнього руху будуть ігнорувати законні вимоги працівників поліції і, як наслідок, трапиться ДТП, тобто за те, що не охоплювалось його умислом і заходиться поза межами його контролю, спростовуються приведеними вище висновками суду.

Суд зазначає, що з огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, а також приймаючи до уваги вищенаведені норми права, у спірному випадку відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

В цьому випадку підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани слугували вчинені останнім порушення Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та, відповідно, завдана шкоди здоров`ю позивача, його напарника, двом іншим фізичним особам, а також заподіяна матеріальна шкода, тобто скоєнні поступку, який охоплюється поняттям «порушення службової дисципліни».

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції

Оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскарженого наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тупало Максима Петровича на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 р. в справі № 340/155/21 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 р. в справі № 340/155/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12.07.2021 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12.07.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя С.Ю. Чумак