Справа № 640/13179/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі

12 липня 2021 року м. Київ № 640/13179/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 , до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі по тексту - відповідач), адреса: 03165, місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 7, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2018-2019 роки відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №367-XIV від 25 грудня 1998 року, враховуючи рішення Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22 травня 2008 року, №3-р/2020 від 27 лютого 2020 року, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2018-2019 роки відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №367-XIV від 25 грудня 1998 року, враховуючи рішення Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22 травня 2008 року, №3-р/2020 від 27 лютого 2020 року, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Підставою позову позивач вказує порушення його прав та інтересів внаслідок виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у неповному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат..

02 липня 2021 року на адресу суду від представника третьої особи надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з цими позовними вимогами.

Розглянувши вказане клопотання представника третьої особи, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд встановив наступне.

Згідно з частиною 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На переконання суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач є учасником бойових дій , про що свідчить відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 19 серпня 2015 року.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач у позовній заяві зазначає, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році була виплачена йому не в повному обсязі у 2018 році та у 2019 році.

З доданої до позовної заяви копії відповіді Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вбачається, що за інформацією Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у 2018-2019 роках разова грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу своєчасно ,у строки встановлені законодавством.

При цьому, слід зауважити, що позивач не оспорює того факту, що ним були отримані вказані кошти, як у 2018 році, так і 2019 році.

Отже, з 2018 року та 2019 року позивачу було відомо, що йому виплачено разову грошову допомогу в розмірі, меншому ніж встановлено Законом, тобто, саме з 2018 та 2019 років слід обраховувати в даному випадку строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами в частині, що стосується виплати разової грошової допомоги до 5 травня.

В свою чергу, слід зауважити, що станом на 09 квітня 2020 року Конституційним Судом України вже було прийнято рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 та відновлено дію частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 № 3551-XII у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV.

Вказане рішення Конституційного Суду України не містить грифу «таємно», а тому позивач мав можливість ознайомитись з ним, як у мережі Інтернет, так і у друкованих виданнях.

Між тим, позивач з позовними вимогами за 2018-2019 роки звернувся до адміністративного суду лише 11 травня 2021 року, тобто, після спливу шестимісячного строку для такого звернення.

За таких підстав, оскільки судом після відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить висновку про необхідність надання позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду разом з доказами поважності причин його пропуску та після цього вирішити по суті клопотання представника третьої особи.

Керуючись статтями 160, 161, частиною 13 статті 171, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до частини 14 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.Ю. Гарник