Справа № 140/16999/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/16999/20 пров. № А/857/7150/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Козак А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року (головуючий суддя Валюх В.М., м.Луцьк) у справі № 140/16999/20 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Луцькавтодор» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (ДПС України) про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Позов обґрунтовує тим, що 15.07.2019 ПрАТ «Луцькавтодор» звернулося до ДФС України із заявою на одержання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, за результатами розгляду якої позивачу було видано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 01496, терміном дії з 25.07.2019 до 25.07.2024. Позивач листом від 07.08.2020 № 162 повідомив відповідача про здійснену оплату в сумі 10000,00 грн. за ліцензію та подав через електронний кабінет платника вказаний лист з копією платіжного доручення від 14.07.2020 № 16349 з накладенням ЕЦП. Проте, з незрозумілих причин розпорядженням ДПС України № 776-р/л від 07.09.2020 анульовано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 01496, терміном дії з 25.07.2019 до 25.07.2024, у зв`язку із несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів з моменту призупинення дії ліцензії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Державної податкової служби України від 07 вересня 2020 року № 776-р/л в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 01496, терміном дії з 25 липня 2019 року до 25 липня 2024 року, виданої Приватному акціонерному товариству «Луцькавтодор».

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив про правомірність оскаржуваного розпорядження, яке прийняте у зв`язку із тим, що станом на 25.07.2020 не надходило звернення ПрАТ «Луцькавтодор» до органу ліцензування (ДПС України) з копією платіжного доручення з відміткою банку, яке свідчить про внесення чергового платежу за відповідну ліцензію Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Скаржник участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просить суд скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

15.07.2019 ПрАТ «Луцькавтодор» звернулося до ДФС України із заявою на одержання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (а. с. 10), за результатами розгляду якої позивачу було видано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 01496, терміном дії з 25.07.2019 до 25.07.2024, що підтверджується витягом з реєстру.

ПрАТ «Луцькавтодор», відповідно до платіжного доручення від 14.07.2020 № 16349, сплатило кошти в сумі 10000,00 грн. як плату за ліцензію на право оптової торгівлі пальним.

17.07.2020 ДПС України прийняло розпорядження № 598-р/л «Про призупинення дії ліцензій», відповідно до якого призупинило дію ліцензій суб`єктам господарювання у зв`язку із несплатою чергового платежу згідно із Переліком, у т. ч. видану позивачем ліцензію реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Листом від 29.07.2020 № 23983/6/99-00-09-02-01-06 ДПС України повідомило ПрАТ «Луцькавтодор» про призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним згідно із розпорядженням від 27.07.2020 № 598-р/л, у зв`язку із несплатою чергового платежу за ліцензію, вказаний лист отримано позивачем 03.08.2020.

Позивач листом від 07.08.2020 № 162 повідомив відповідача про здійснену оплату в сумі 10000,00 грн. за ліцензію та подав через електронний кабінет платника вказаний лист з копією платіжного доручення від 14.07.2020 № 16349 з накладенням ЕЦП.

Розпорядженням ДПС України від 07.09.2020 № 776-р/л анульовано суб`єктам господарювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, згідно із Переліком, у т. ч. позивачу ліцензію реєстраційний номер 01496, терміном дії з 25.07.2019 до 25.07.2024, у зв`язку із несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів з моменту призупинення дії ліцензії.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (Закон № 481/95-ВР) суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості. Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету. Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема: несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Згідно з частиною п`ятою статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване розпорядження ДПС України від 07.09.2020 № 776-р/л у частині анулювання позивачу ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (реєстраційний номер 01496) прийняте у зв`язку із несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії. Проте, як вбачається із матеріалів справи, після прийняття ДПС України розпорядження від 17.07.2020 № 598-р/л «Про призупинення дії ліцензій», у межах 30 календарних днів, а саме 07.08.2020 позивач листом № 162 повідомив відповідача про здійснену оплату в сумі 10000,00 грн. за ліцензію та подав через електронний кабінет платника вказаний лист з копією платіжного доручення від 14.07.2020 № 16349 з відміткою банку про сплату, з накладенням ЕЦП.

Суд апеляційної інстанції вказує, що апелянт не подав до суду жодних доказів, які б спростували доводи позивача як про фактичну оплату в сумі 10000,00 грн. за ліцензію відповідно до платіжного доручення від 14.07.2020 № 16349, так і про направлення до ДПС України листом від 07.08.2020 № 162 через електронний кабінет платника копії вказаного платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 140/16999/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 13 липня 2021 року.