Справа № 380/3671/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2021 року

Київ

справа №380/3671/20

адміністративне провадження №К/9901/24727/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №380/3671/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Романа Антоняка № 204-о від 17 квітня 2020 року "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити його на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Смільниця" Львівської митниці ДФС;

- стягнути з Галицької митниці Держмитслужби на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення рішення судом першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано наказ в/о начальника Львівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Романа Антоняка № 204-о "Про звільнення ОСОБА_1 " від 17 квітня 2020 року;

- поновлено позивача на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста "Смільниця" Львівської митниці ДФС з 18 квітня 2020 року;

- зобов`язано Львівську митницю ДФС нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з проведенням усіх відрахувань відповідно до чинного законодавства.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року доповнено резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року новим абзацом (замість абзацу четвертого) наступного змісту:

"Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 87282 (вісімдесят сім тисяч двісті вісімдесят дві) грн 20 коп, без утримання податків, зборів та обов`язкових платежів. Виключено із резолютивної частини рішення абзац сьомий такого змісту: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь позивача 840,80 грн сплаченого судового збору".

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог, Галицька митниця Держмитслужби вдруге звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 30 червня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №380/3671/20 в частині задоволених позовних вимог скасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Також скаржник просить поновити строк касаційного провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду прийнята 21 квітня 2021 року, повний текст складено 30 квітня 2021 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 30 червня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2021 року його первісну скаргу було повернуто. Підставою для повернення став пункт 4 частини п`ятої статті 332 КАС України - у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Посилаючись на те, що первісна касаційна скарга була подана нею в межах встановленого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку, а повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду, Галицька митниця Держмитслужби просила суд поновити пропущений процесуальний строк.

Оскільки повторна касаційна скарга була подана до Верховного Суду у стислі строки, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Водночас, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах касаційної скарги відсутній документ в підтвердження сплати судового збору.

Так, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2 102 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2020 році фізичною особою вимоги якої були задоволені судами щодо однієї майнової вимоги (87282,20 грн) і трьох вимог немайнового характеру.

Відтак, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру - 1745,644 грн (87282,20 *1%*200%) і три вимоги немайнового характеру - 5044,8 грн (840,8*200%*3) загальною сумою: 6790,44 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску строку Галицькою митницею Держмитслужби на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №380/3671/20 і поновити його.

Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №380/3671/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-томенко,

Судді Верховного Суду