Справа № 133/1670/20
Суддя: Кучерук І. М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/1670/20
Провадження № 2-а/133/7/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2021 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Корбут Ю.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дем`янюка Дмитра Олексійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дем`янюка Дмитра Олексійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить: - скасувати та визнати незаконною постанову ДП18 №528891 від 05.06.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу - 510 грн.; - визнати незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству та Конституції України дії інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дем`янюка Дмитра Олексійовича.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення правил швидкісного режиму, зафіксованого приладом TRUCAM, є протиправною, оскільки висновки про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, в результаті керування позивачем автомобілем з перевищенням швидкості, є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач зауважує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки перед зупинкою працівником поліції він рухався на автомобілі по а/д Київ-Чоп, на 238 км, у лівій смузі, здійснюючи обгін колони фур, орієнтовно зі швидкістю 100 км, оскільки вважав, що знаходиться за межами населеного пункту, тому що знаків, які вказували б на обмеження швидкості чи назву населеного пункту по напрямку його руху не було, як того вимагає пункт 8.2-1 ПДР України.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Крім того, просиав суд врахувати, що інспектор Дем`янюк Д.О. не уповноважений на використання приладу TRUCAM та необізнаний з правилами його використання, оскільки відповідно до наданих документів вказаний прилад йому не видавався.

Відповідачі, які про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У відзиві на позовну заяву представник ДПП зазначив, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності до норм чинного законодавства. Доказами перевищення швидкості позивачем є відповідне фото та відеозапис, а також географічні дані, що підтверджують локацію транспортного засобу, що відображені на роздруківці файлу. Щодо посилань позивача на те, що він не помітив дорожніх знаків у зв`язку із рухом великогабаритних засобів, вказує на відсутність обов`язку у водія під час руху з`ясовувати законність дорожніх знаків. Крім того, на підвердження своєї позиції позивачем не надано жодних доказів. Що ж до правових підстав для застосування лазерного вимірювача TRUCAM LTI 20/20 зазначив, що на вказаний пристрій отримано сертифікат, а можливість його використання підтверджується експертним висновком. Відповідно до журналу обліку лазерного вимірювання, вказаний пристрій 05.02.2020 було видано напарнику ОСОБА_2 , що підверджує факт правомірності його використання. Крім того, представник просив залишити позов без розгляду, оскільки позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 05.06.2020 інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дем`янюком Д.О. винесено постанову серії ДП18 №528891, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки 05.06.2020 о 15 год. 20 хв. по а/д Київ-Чоп, на 238 км, він керував автомобілем SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху більше ніж на 50 км/год в населеному пункті, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно з п. 12.4 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р. І Інструкції №1395).

Згідно з п. 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 5 статті 122 КУпАП.

Зі змісту зазначених вище норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до наданої відповідачем роздруківки фото, зробленого приладом Trucam 000545, на якому зображено автомобіль позивача та зафіксовано швидкість руху, ОСОБА_1 керував автомобілем 05.06.2020 о 14 год. 54 хв. на автодорозі Київ - Чоп 238 км зі швидкістю 109 км/год при обмеженні швидкості руху 50 км/год.

З пояснень позивача слідує, що автодорога, на якій він керував транспортним засобом, має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку. Під час руху він здійснював обгін колони фур лівою смугою дороги, а тому знак 5.45 "Початок населеного пункту" знаходився поза межами оглядової зони позивача. При цьому в місці вчинення правопорушення було відсутнє дублювання дорожнього знаку з лівої частини дороги. Таким чином, позивач вказує, що він не знав та не міг знати про початок населеного пункту.

Основним стандартом в Україні, пов`язаним з дорожніми знаками, є ДСТУ 4100-2014.

Відповідно до абз. 2 п. 10.2.4 ДСТУ 4100-2014, на дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

На підставі наданих відповідачем фото та відео доказів судом встановлено, що позивач рухався по а/д Київ - Чоп в момент фіксації приладом TruCAM по лівій смузі руху. При цьому на фото видно, що дублюючий знак 5.45 "Початок населеного пункту" для лівої смуги руху на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги відсутній.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач, рухаючись по автомобільній дорозі зі швидкістю 109 км/год. в лівій смузі, в той час коли права була зайнята, не міг бачити дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту". При цьому суд враховує, що дорога, якою рухався позивач, має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, вказаний знак не був продубльований, а тому позивач не мав можливості його побачити та не знав про початок населеного пункту, отже рухався із попередньо встановленою швидкістю.

Однак, приймаючи оскаржувану постанову серії ДП18 №528891 від 05.06.2020, інспектором поліції не досліджено всіх обставин справи, не взято до уваги пояснень позивача та не з`ясовано причин вчинених позивачем дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконних дій та такими, що суперечать чинному законодавству та Конституції України, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності судом перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, за наслідками чого суд може скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Крім того, з огляду на положення ч. 9 ст. 264 КАСУ, підстави для визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною відсутні.

Щодо аргументів відповідача про залишення позову без розгляду, суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до наданих копії конверту та інформації з сайту «Укрпошта» оскаржувану постанову позивачем отримано 12.06.2020, а позовну заяву подано 22.06.2020, тобто з дотримання строку, передбаченого законом, на оскарження.

Статтею 286 КАС України визначено повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та закриття провадження у справі.

З огляду на вимоги ст. 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дем`янюка Дмитра Олексійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 05.06.2020 серії ДП18 №528891, винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дем`янюком Дмитром Олексійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судових витрат із сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дем`янюк Дмитро Олексійович, адреса: вул. Покровського, 96, м. Житомир, 10031.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Покровського, 96, м. Житомир, 10031.

Повне судове рішення складено 14.07.2021.

Суддя І.М. Кучерук