Справа № 404/5373/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5373/20
Номер провадження 2-а/404/318/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Пилипенко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ткаченко Владислава Олеговича (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22Б), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3029569 від 24.08.2020 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 вересня 2020 року адміністративнй позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.11).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 вересня 2020 року, позивачем подано заяву (вх. № 32639 від 01.10.2020 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 11.09.2020 року (а.с.15-19).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 19 листопада 2020 року (а.с. 20).

Позивач в судове засідання, призначене на 19 листопада 2020 року, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною в позовній заяві. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 24).

В судове засідання, призначене на 18.12.2020 року позивач повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою зазначеною в позовній заяві. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому особа за довіреністю Шилов 23.11.2020 року отримав судову повістку про виклик до суду позивача (а.с. 37). В судове засідання призначене на 10 лютого 2021 року позивач вже втретє не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною в позовній заяві. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому особа за довіреністю 09.03.2021 року отримала судову повістку про виклик до суду позивача (а.с.50). В судове засідання призначене на 27.05.2021 року позивач знову не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою зазначеною в позовній заяві, і знову на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому особа за довіреністю 05.05.2021 року отримала судову повістку про виклик до суду позивача (а.с.60). В судове засідання призначене на 14.07.2021 року позивач знову не з`явився, до суду повернулось два конверти, один з яких з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 66), по іншому повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому особа за довіреністю 22.06.2021 року отримала судову повістку про виклик до суду позивача (а.с.67).

Частиною четвертою статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов`язана негайно повідомити про неї адресата.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Причини своєї неявки позивач суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Статтею 131 Кодексу адміністративного судочинства України на учасників судового процесу покладається обов`язок під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі зміни адреси електронної пошти, номера факсу, телефаксу, телефону, які учасник судового процесу повідомив суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Всупереч зазначених норм, від позивача до суду не надходили заяви чи клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, в силу статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

Суд зауважує, що вказана неявка перешкоджає розгляду справи, оскільки позивачем в адміністративному позові в якості відповідача вказано інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ткаченко Владислава Олеговича. При цьому, за частиною другою статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами підпункту 7 пункту 1 Розділу ІІ Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 20.02.2020 року Департамент патрульної поліції відповідно до покладених завдань, у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України, у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортним засобом, та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Частиною третьої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні працівники не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями частиною першою, другою, третьою, п`ятою, шостою і восьмою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах, від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Зазначенні висновки кореспондують висновкам, наведеним Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Проте у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача в судове засідання, не подання до суду заяв, клопотань, неможливості суду з`ясувати позицію позивача щодо суб`єктного складу цього позову, суд вважає, що в такому разі неявка позивача перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічною є позиція Великої Палати Верховного суду, викладена по справі №800/482/17, який у своїй постанові від 10.04.2018 року, зазначає, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Отже, позивач не демонструє своєю поведінкою зацікавленості у своєчасному та об`єктивному розгляді судом його позову.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, неодноразову неявку позивача в судове засідання без поважних причин та той факт, що така неявка перешкоджає розгляду справи, неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає необхідним позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись статтями частиною другою статті 44, частиною одинадцятою статті 126, статтею 131, частиною п`ятою статті 205, 240, 248, 256, 268, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Ткаченко Владислава Олеговича (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22Б), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишити без розгляду.

Роз`яснити, що за приписом частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 14.07.2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка