Справа № 540/2821/19
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 липня 2021 року

Київ

справа №540/2821/19

адміністративне провадження №К/9901/23205/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.

перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду про поновлення на роботі та різниці у середньому заробітку за час затримки виконання судового рішення після підвищення оплати праці,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 :

- середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі із розрахунку 737,59 грн. за кожен робочий день за період з 07 листопада 2019 року по 19 січня 2020 року у розмірі 36141,91 грн.;

- невиплачену різницю у середньому заробітку після його коригувань в сторону збільшення з урахуванням надбавки за 5 ранг державного службовця, що встановлено з 02 червня 2018 року та яка не стягнута за рішеннями судів у інших судових справах, а саме: за період з 02 червня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 5807,97 грн. з відрахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів, за період з 01 січня 2019 року по 06 листопада 2019 року у розмірі 8336,61 грн. з відрахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів,

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, стягнути судові витрати.

23 червня 2020 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року, позов задоволено частково та з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 липня 2020 року стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 36141,91 грн. за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року № 821/858/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за період з 07 листопада 2019 року по 19 січня 2020 року, з відрахуванням до бюджету обов`язкових платежів. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 невиплачену різницю у середньому заробітку після його коригувань в сторону збільшення з урахуванням надбавки за 5 ранг державного службовця, що встановлено з 02 червня 2018 року та яка не стягнута за період з 02 червня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 5807,97 грн., з відрахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів, за період з 01 січня 2019 року по 06 листопада 2019 року в розмірі 8336,61 грн., з відрахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Міністерством юстиції України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 25 червня 2021 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги установлено, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 21 січня 2021 року, а касаційну скаргу у цій справі подано до суду поштою лише 22 червня 2021 року, тобто без дотримання встановлених процесуальним законом строків її подання.

Судом установлено, що вперше з касаційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19 відповідач звернувся 11 лютого 2021 року.

Проте, 02 березня 2021 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19 повернуто особі яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку.

04 березня 2021 року Міністерства юстиції України вдруге звернувся з касаційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19.

29 березня 2021 року ухвалою Верховного Суду повернуто особі яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку.

05 квітня 2021 року відповідач звернувся втретє з касаційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19.

22 квітня 2021 року ухвалою Верховного Суду повернуто особі яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

19 травня 2021 року Міністерство юстиції України вчетверте подало касаційну скаргу на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19.

14 червня 2021 року ухвалою Верховного Суду повернуто особі яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку.

22 червня 2021 року Міністерство юстиції України вп`яте подало касаційну скаргу на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19.

Разом з касаційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що касаційна скарга подана повторно після її повернення, що не позбавляє права звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Суд зазначає, що втретє подана касаційна скарга за змістом аналогічна попереднім, містить виклад обставини справи, цитати нормативних актів, з посиланням на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України та незгоду з рішенням суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень Міністерство юстиції України не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд в ухвалах від 02 березня 2021 року, 29 березня 2021 року, від 22 квітня 2021 року та від 14 червня 2021 року відповідачу було надано вичерпні роз`яснення щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Проте подана вп`яте касаційна скарга, аналогічно попереднім, так і не відповідає вимогам частини другої статті 330 КАС України, зокрема, в частині необхідності наведення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), з належним їх обґрунтуванням.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення відповідачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.

Отже, відповідач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже відповідачу необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Враховуючи, що у цій касаційній скарзі відповідач посилається на ті ж підстави та мотиви касаційного оскарження судового рішення, що і в попередніх касаційних скаргах, яким вже надавалася оцінка Верховним Судом в ухвалах від 02 березня 2021 року, 29 березня 2021 року, від 22 квітня 2021 року та від 14 червня 2021 року, а отже заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання, а також касаційної скарги в новій редакції із належним обґрунтуванням зазначених позивачем підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, на якій подається касаційна скарга.

Керуючись статтями 3, 169, 328, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Міністерством юстиції України строку на касаційне оскарження рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19.

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №540/2821/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду про поновлення на роботі та різниці у середньому заробітку за час затримки виконання судового рішення після підвищення оплати праці- залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська