Справа № 420/5172/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 420/5172/20

провадження № К/9901/23561/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №420/5172/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису та постанови,

у с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за № 105/20 від 03.03.2020;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 164/20 від 31.03.2020.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020, яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 з вказаними судовими рішеннями не погодилася, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Предметом оскарження у цій справі є припис і постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Частиною 3 ст. 272 КАС України встановлено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених ст.ст. 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині оскарження постанови відповідача від 31.03.2020 № 164/20 не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 в частині позовних вимог про оскарження постанови відповідача від 31.03.2020 № 164/20.

Щодо оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, судова колегія зазначає, що у відкритті касаційного провадження в цій частині належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 12 КАС України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає, що оскільки предметом оскарження в даній справі, зокрема, є припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також з огляду на значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи - дана справа є малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі позивач не обґрунтувала обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Окрім цього, Суд відхиляє посилання скаржниці на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.04.2021 у справі № 826/11106/17, оскільки обставини цієї справи та справи № 420/5172/20 не є релевантними з огляду на те, що у справі № 826/11106/17 суд досліджував питання наявності у відповідача заснованих на законі правових підстав для здійснення заходу державного архітектурно-будівельного контролю стосовно об`єктів нерухомості, будівництво яких закінчено, і такі прийняті в експлуатацію, при цьому продовження будівельних робіт на цих об`єктах не здійснюється, натомість у справі № 420/5172/20 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювало перевірку позивача у зв`язку із поданням останнім повідомлення про початок виконання будівельних робіт, тобто перевірка здійснювалася щодо об`єкту, який знаходиться в процесі будівництва.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил теж слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №420/5172/20.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб