Справа № 720/1008/21
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1008/21
Провадження № 2-а/720/17/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021року. м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до Федів Ярослава Ігоровича , поліцейський взводу №2 роти №3 управління патрульної поліції в Чернівецькій області та Управління патрульної поліції в Чернівецькій області,

- про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому зазначила, що 05 травня 2021 року інспектором поліції Федів Ярослав Ігорович виніс постанову про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно неї ( ОСОБА_1 ) та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Вона вважає постанову такою, що винесено безпідставно в супереч вимогам норм КУпАП.

Позивач просить суд визнати дану постанову незаконною та скасувати посилаючись на те, що вона не перевищувала швидкість руху в населеному пункті та поліцейські не довели даний факт належними доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що вона керувала транспортним засобом марки "Volkswagen Passat" та на в`їзді в с. Динівці, Чернівецького району була зупинена працівниками поліції, які повідомили їй що нібито вона перевищила швидкість руху, яка є допустимою в населеному пункті. Працівники поліції факт вчинення нею адміністративного правопорушення не довели ніякими доказами, вважає що їх обвинувачення є голослівними.

Відповідачі в судовому засіданні не з`явились і не повідомили суд про поважність не явки в судовому засіданні. Відзиву на позовну заяву не подали.

Наданими сторонами доказами суд встановив наступне.

З копії постанови серії ДП18 №495012 від 05 травня 2021 року на ОСОБА_1 вбачається, що на неї накладено адміністративне стягнення за перевищення швидкості руху в с. Динівці, Чернівецького районі Чернівецької області, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З переглянутого відеозапису з бодікамери працівника поліції з місця зупинки транспортного засобу яким керувала ОСОБА_1 вбачається, що транспортний засіб зупинений в населеному пункті, на вимогу працівників поліції нею були надані документи на право керування транспортним засобом, та посвідчення водія на право керування. На прохання ОСОБА_3 та її чоловіка який їхав на місце пасажира надати докази перевищення швидкості руху працівники поліції не пред`явили жодного доказу.

Інші докази учасниками судового процесу до позовної заяви не додаються. Відповідно до ст..222 КУпАП Органи національної поліції уповноважені розглядати адміністративні правопорушення допущені за ст.122 КУпАП.

Розгляд адміністративних правопорушень працівниками поліції на місці проводиться у відповідності до вимог КУпАП. Сам факт встановлення адміністративного правопорушення але не доведення працівником поліції ОСОБА_1 на місці вчинення адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами зазначеними у ст. 251 КУпАП, а лише винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, як кінцевий результат, на думку суду є грубим порушенням її прав.

Суд вважає, що правовий статус відповідного суб`єкта, особи, яка виявила правопорушення, тобто інспектор, фактично має забезпечити правопорушнику комплекс гарантованих йому прав та розглянути справу на основі оцінки доказової бази.

За загальним правилом розгляд справи починається оголошенням про те, яка справа розглядається, з`ясовується хто прибув на розгляд справи, встановлюються анкетні дані особи, яка притягується до відповідальності, роз`яснюються її права. Надається можливість подати докази, заявити клопотання.

Якщо особа заявляє обґрунтовані клопотання про ознайомлення зі справою, про допуск захисника, про ознайомлення зі справою, про приєднання доказів тощо, то ці клопотання мають буті розглянуті а права особи, яка притягується до відповідальності, забезпечені.

Лише після цього особа, яка розглядає справу, має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Це пов`язано з тим, що силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття.

Грубе порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності на думку суду є самостійною підставою для скасування спірної постанови.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд не вбачає підстав для скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачені статтею 38 КУпАП.

Враховуючи наведене суд ухвалює рішення, яким скасовує спірну постанову.

Згідно з ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З наданої квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454 грн. та 30 грн. понесла комісійні витрати для здійснення операції щодо сплати судового збору, тобто загальна сума витрат складає 484 грн.

Отже, у відповідності до вимог ст. 139 КАС України понесені судові витрати позивачем в сумі 484 грн. підлягають стягненню з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 5,8,9,44,77,132,139,243,255,286,295 КАС України, ст. 62 Конституції України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №495012 від 05 травня 2021 року про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Стягнути з управління патрульної поліції в Чернівецькій області в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 в сумі 484 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через п`ять днів.

Суддя: Вівчар Г.А.