Справа № 740/3100/21
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3100/21
Провадження № 2-а/740/17/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки - Забіли Н.М.,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військового комісара Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Якущенка Володимира Миколайовича про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить скасувати винесену військовим комісаром Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки постанову № 98 від 26.05.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 5100 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений, а постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно та безпідставно, оскільки протокол складений з порушенням визначеного ст. 254 КУпАП 24-годинного строку з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, в протоколі зазначений свідок на прізвище ОСОБА_2 , без зазначення ініціалів та адреси проживання, що унеможливлює ідентифікацію особи, про необхідність явки за викликом до військового комісаріату йому не було нічого відомо, жодних повідомлень чи повісток він не отримував; в оскаржуваній постанові відсутні посилання на обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та обґрунтування застосування стягнення у максимальному розмірі; всупереч ст.277-2 КУпАП про розгляд справи йому повідомлено пізніше ніж за три доби до дня її розгляду.

08 червня 2021 року відкрито провадження у справі з урахуванням вимог ст. ст. 268-272, 286 КАС України з викликом сторін.

16 червня 2021 року представником відповідача - Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримкиподано письмові заперечення на пред`явлений позов, в яких просять відмовити в задоволенні позову. Зазначають, що позивач був своєчасно оповіщений про його обов`язкове прибуття до Ніжинського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що було зазначено в розпорядженні №10 від 26.04.2021 та відповідній повістці, яка скерована за місцем роботи, і була йому оголошена працівниками виконавчого комітету Ніжинської міської ради. В протоколі №98 від 26 травня 2021 року позивач ознайомився з адміністративним правопорушенням та погодився з розглядом справи о 17 год 00 хв 26 травня 2021, засвідчивши про це особистим підписом. Працівниками виконавчого комітету Ніжинської міської ради складено акт від 27 квітня 2021 року щодо відмови позивача від виконання розпорядження №10 від 26 квітня 2021 року та отримання повістки. Таким чином, позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпаП, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

У судовому засіданні позивач підтримав позов із заначених в ньому підстав. Наполягав, що йому не вручалася повістка про виклик до Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки. З цього приводу йому лише телефонував працівник відділу кадрів виконавчого комітету Ніжинської міської ради. Також стверджував про відсутність особливого періоду на час інкримінованих йому діянь.

Представник відповідача - Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Забіла Н.М. в судовому засіданні позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити за безпідставністю. Вважає притягнення позивача до відповідальності законним та обґрунтованим, оскільки останньому було відомо про необхідність явки до Ніжинського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, однак він не з`явився без поважних причин і з цих підстав відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, а в подальшому винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач і в минулому не з"являвся за викликами, що підтверджується відповідними актами.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Предметом оскарження є постанова №98 від 26.05.2021, винесена військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 5 100 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, будучи військовозобов`язаним, ОСОБА_1 вчинив порушення п.п.1 ч.1 ст.22, ч.5 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не з`явився 28.04.2021 о 09.00 год за викликом до Ніжинського ОМТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 , що було зазначено в розпорядженні №10 від 26.04.2021 та відповідній повістці, яка скерована за місцем роботи Ніжинської міської ради та була оголошена працівниками Ніжинської міської ради для визначення його призначення на особливий період, залучення його до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері оборони із залученням на навчальні збори, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 26.05.2021 о 17 годині 18 хвилин.

Згідно з розпорядженням військового комісара №10 від 26 квітня 2021 року, адресованого Ніжинській міській раді було передбачено здійснити оповіщення військовозобов"язаних, які працюють у Ніжинській міській раді, у тому числі ОСОБА_1 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечити їх прибуття на 09 год 00 хв 28.04.2021 у Ніжинський ОМТЦК та СП, про результати виконання розпорядження іноформувати до 27.04.2021.

Відповідно до листа виконавчого комітету Ніжинської міської ради військовому комісару Ніжинського ОМТЦК та СП на виконання розпорядження №10 від 26.04.2021 щодо оповіщення військовозобов`язаних, які працюють у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради, про їх виклик до Ніжинського ОМТЦК та СП ОСОБА_1 від отримання повістки відмовився.

Згідно акту про відмову в отриманні повістки від 27.04.2021 військовозобов`язаний ОСОБА_1 від отримання повістки відмовився.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП № 98 він складений 26.05.2021 заступником військового комісара - начальником мобілізаційного відділеня ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 . Копію протоколу отримав ОСОБА_1 26.05.2021 о 08:42 хв. У протколі зазначено, що розгляд справи відбудеться о 17 год 00 хв 26.05.2021 в кабінеті № 12 Ніжинського ОМТЦК та СП.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За загальним правилом, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складання протоколу уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 210-1 КУпАП (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, що набрав чинності 23.04.2021) передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а ч. 2 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Санкція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає стянення у виді штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 цього Закону громадяни зобов"язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921 у разі отримання розпоряджень районних (міських) військових комісаріатів (додаток 23) щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на воєнний час, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних керівники державних органів, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ про оповіщення призовників і військовозобов`язаних та довести його до їх відома у частині, що стосується забезпечення їх прибуття за викликом районного (міського) військового комісаріату у визначені ним строки та копію наказу надіслати у триденний строк до відповідного районного (міського) військового комісаріату; забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників і військовозобов`язаних до районних (міських) військових комісаріатів; письмово повідомити районним (міським) військовим комісаріатам про осіб, які не виконали наказ керівника державного органу, підприємства, установи та організації та не прибули за викликом до районного (міського) військового комісаріату. Відповідно до п. 33 цього Порядку у разі отримання розпорядження районного (міського) військового комісаріату щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору) для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, визначення призначення на воєнний час, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних виконавчі органи сільських, селищних та міських рад відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні осіб; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників і військовозобов`язаних за місцем їх проживання під їх особистий підпис у картках первинного обліку. У разі відсутності призовників і військовозобов`язаних за місцем їх проживання доводять вимогу про виклик до відома власників будинків, у яких вони проживають.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Cтаттею 283 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

У цій справі суд враховує, що позивач був повідомлений о 08 годині 42 хвилини 26.05.2021 про розгляд справи відповідачем о 17 годині 00 хвили того ж дня, на засідання з`явився, та не клопотав про відкладення розгляду справи. Вимоги ст.277-2 КУпАП щодо вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, стосується розгляду справи в суді.

Оскільки позивач на розгляд справи з"явився і не клопотав про відкладення розгляду справи, доводи позовної заяви щодо порушення його прав у зв"язку із повідомленням про розгляд справи про накладення штрафу вранці того ж дня коли проведено розгляд ввечері є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про порушення строку складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто час складення протколу законом не ставиться у залежність від моменту вчинення правопорушення.

Позивач при розгляді справи військовим комісаром не заявляляв клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , відповідно заходів для його виклику не здійснювалося, а тому висновок про неможливість установлення особи свідка передчасний, і з огляду на те, що позивач не виявляв бажання при розгляді справи, щоб він був заслуханий, не може свідчити про такі порушення процедури розгляду справи, які б вказували на порушення прав позивача такого характеру, що слугувало б підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо тверджень позивача про відсутність особливого періоду на час інкримінованих йому дій суд зазначає, що згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №521/12726/16-ц.

Позивач заперечує, вручення йому повістки для виклику до Ніжинського ОМТЦК та СП.

Надаючи оцінку цьому аргументу, суд враховує, що на спростування таких доводів відповідачем надано акт про відмову від отримання повістки від 27.04.2021, згідно із яким три працівники виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 засвідчили, що 27.04.2021 о 09 годині 10 хвилин в кабінеті № 33 адміністративної будівлі, що на площі АДРЕСА_2 у їх присутності ОСОБА_1 , адміністратору сектору адміністративно-дозвільних процедур виконавчого комітету Ніжинської міської ради, було повідомлено про необхідність отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що від отримання повістки він відмовився.

Самої повістки на ім"я позивача відповідачем не подано.

Також суду не надано доказів видання уповноваженою особою Ніжинською міської ради наказу чи іншого розпорядчого документу про оповіщення військовозобов`язаних, зокрема ОСОБА_1 , і доведення його до відома у частині, що стосується забезпечення прибуття за викликом військового комісаріату у визначені ним строки, як цього вимагає п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921. Оскільки розпорядження № 10 від 26.04.2021 Ніжинського ОМТЦК та СП надіслано до Ніжинської міської ради для здійснення оповіщення військовозобов"язаних, які працюють у Ніжинській міській раді, то оповіщення Ніжинською міською радою мало здійснюватися саме згідно із п. 47 цього Порядку, як стосовно працівників установи.

Таким чином, оповіщення ОСОБА_1 про виклик до Ніжинського ОМТЦК та СП здійснювалося не у спосіб передбачений законодавством.

Оскаржувана постанова не мітить мотивів накладення на ОСОБА_1 стягнення у максимальному розмірі, передбаченому для громадян санкцією ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які б підтверджували наявність обставин, що згідно із ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. Зазначене є свідченням, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були дотримані вимоги ст. 280 КУпАП в частині виконання обов"язку посадової особи з`ясувати, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для осіб, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного варто підкреслити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідачі як представники державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності мають керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, попри притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, ні в протоколі, ні в постанові, не зазначено кваліфікуючу ознаку, яку інкриміновано позивачу при кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тоді як їх передбачено дві - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Отже, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вимоги ст. 278 КУпАП щодо необхідності вирішення питань, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, дотримані не були.

Зазначене є істотним порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки має наслідком порушення права особи на захист від зрозумілого і конкретного обвинувачення, що в сукупності з іншими наведеними вище порушеннями порядку оповіщення позивача як військовозобов"язаного про виклик до Ніжинського ОМТЦК та СП є підставою для рішення про скасування оскаржуваної постанови.

Ураховуючи, що визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністартивного стягнення у даній справі закінчилися, підстав для надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) у порядку п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України суд не вбачає.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді справи про адмінправопорушення та винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було дотримано процесуальних вимог притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не перевірено дотримання порядку його оповіщення про виклик згідно із п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, при описі обставин правопорушення і кваліфікації дій не зазначено ознаку, за якою дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, попри не встановлення обставин, які обтяжують відповідальність накаледено стягненння у максимальних розмірах санкції, а тому вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

При цьому, суд враховує висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України №23-РП/2010 від 22.12.2010 року, відповідно до яких адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 454,00 гривні та задоволено позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З таких підстав судові витрати понесені позивачем які становлять 454 гривні підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на позивача стягнення у виді штрафу за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а за такого позовні вимоги про визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 286 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військового комісара Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Якущенка Володимира Миколайовича про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову військового комісара Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Якущенка Володимира Миколайовичавід 26 травня 2021 року № 98, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 5 100 грн скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з Ніжинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримкиза рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь