Справа № 460/912/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/912/21 пров. № А/857/11168/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/912/21 (суддя Недашківська К.М., м.Рівне, повний текст ухвали складений 06 квітня 2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому станом на день звільнення 07.02.2020 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні 07.02.2020 з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою від 06 квітня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд залишив позовну заяву без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, військовослужбовець має право звернутися до суду з позовом про стягнення належних йому коштів без обмеження будь-яким строком.

Виходячи з наведеного, оскільки предметом спору є порушення відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення) позивач не обмежується жодним строком на звернення до суду і отримання належних йому виплат.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженої відповідачем ухвали суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, ухвалою суду від 16.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.03.2021 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.03.2021 ОСОБА_1 надано строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду протягом десяти днів з дня вручення (отримання) ухвали.

02 квітня 2021 року до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач вказав, що до даних правовідносин повинна застосовуватися норма, передбачена частиною другою статті 233 КЗпПУ, тому строк звернення не пропущений.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду з вказаним позовом, передбачений спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України. При цьому, будь-яких пояснень щодо обставин, які об`єктивно заважали позивачеві звернутись до суду у визначений законодавством строк, заява про поновлення строку звернення до суду не містить.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статей 2, 5 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Як встановлено ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року № 620/1982/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 815/2681/17.

Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до наказу начальника 6 прикордонного загону «Про особовий склад» №19-ос від 13.01.2020 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, без права носіння військового одягу. Наказом начальника 6 прикордонного загону «Про особовий склад» №70-ос від 07.02.2020 позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 07.02.2020.

08.02.2021р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу станом на день звільнення 07.02.2020 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні 07.02.2020 з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, на які пощирюється місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Суд зазначає, що до суду з вказаним позовом позивач звернувся 08 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС.

При цьому, позивачем не надано обґрунтованих пояснень та доказів на їх підтвердження, що перешкоджали йому звернутися у період з 07.02.2020 (день виключення позивача зі списків особового складу прикордонного загону) по 08.02.2021 (день звернення позивача до суду).

Покликання скаржника на ст. 233 КЗпП України, яка встановлює, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком суд апеляційної інстанції не бере до уваги з огляду на наступне.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

З огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору у справах щодо звільнення з публічної служби охоплюється спеціальною нормою ч. 5ст. 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах ст. 233 КЗпП України.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, одноразова грошова допомога, передбачена частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка виплачується у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/912/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 08.07.2021.