Справа № 1340/5402/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 липня 2021 року

м. Київ

справа № 1340/5402/18

провадження № К/9901/22909/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування рішення,

встановив:

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 травня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в зазначеній адміністративній справі.

Вважаючи вказане судове рішення ухваленим зі порушенням вимог процесуального закону, позивач оскаржив його в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд установив таке.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач 25 січня 2019 року звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року про повернення позовної заяви залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в частині відсутності документу про сплату судового збору, а також пропущення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку з частковим виконанням вищевказаної ухвали, зокрема надання документу про сплату судового збору, Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу від 25 лютого 2019 року, якою відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 1340/5402/18 з підстав пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Верховний Суд постановою від 22 квітня 2021 року ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року скасував, а справу направив до цього ж суду на продовження розгляду.

Таке рішення суд касаційної інстанції мотивував тим, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке позивачем надіслано на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, судом апеляційної інстанції залишено поза увагою без надання належної оцінки наведеним скаржником обставинам.

Так, ухвалою від 18 травня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалюючи зазначене судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві постановлено 15 листопада 2018 року, копію вказаної ухвали вручено позивачу 20 листопада 2018 року, тоді як апеляційну скаргу подано 25 січня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне провадження, яке подано на виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року, єдиним обґрунтуванням причин пропущення строку є наявність ідентичного позову у тому самому суді. Так, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у справі № 1340/5104/18 позовну заяву повернуто з підстав підтвердження повноважень представника апелянта підписувати позовну заяву. В подальшому ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року апеляційну скаргу повернуто з підстав невідповідності статті 169 КАС України, яка була отримана позивачем 17 січня 2019 року, а тому Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області було позбавлене можливості у встановлений законодавством строк оскаржити ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 1340/5402/18 .

Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням норм процесуального права, позивач оскаржив її в касаційному порядку.

Касаційна скарга Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшла до Верховного Суду 22 червня 2021 року.

Надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню, Верховний Суд виходить з такого.

Строк на апеляційне оскарження передбачений приписами статті 296 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана 25 січня 2019 року та залишена без руху з підстав невідповідності її вимогам, зокрема, статті 295 КАС України.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржником 21 лютого 2019 року подано документ про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що на розгляді в суді апеляційної інстанції перебувала апеляційна скарга Головного управління на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року до цього самого відповідача, з тим самим предметом спору та з однакових підстав, а, отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області було позбавлене можливості у встановлений законодавством строк оскаржити ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 1340/5402/18.

Своєю чергою, як встановлено судом, відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення №7 71 копію ухвали суду першої інстанції скаржник отримав 20 листопада 2018 року.

Отже, у позивача була об`єктивна можливість, не зволікаючи звернутись до суду, натомість Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду апеляційної інстанції лише 25 січня 2019 року

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини.

У скарзі не наведено будь-яких аргументів і не надано доказів щодо наявності об`єктивної, тобто такої, що не залежала від волі заявника, неможливості подання апеляційної скарги.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, врахуючи підстави для поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції, які вказані у заяві про усунення недоліків, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на касаційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, вірно застосував положення частини третьої статті 298 та 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова