Справа № 400/1331/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 р. № 400/1331/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач) з позовними вимогами про:

- визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про призначення пенсії від 21.12.2019 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, виходячи із розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з моменту призначення пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити різницю між виплаченою пенсією та такою, що належить до виплати згідно нового розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при призначенні йому пенсії помилково застосовано положення постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», при розрахунку пенсійного забезпечення використовував довідку ГУ ДФС у Миколаївській області про додаткові види грошового забезпечення від 13.12.2019 року № 221/14-29-05-02-12 за період з 01.03.2018 року по 30.09.2018 року, хоча мав взяти до уваги довідку від 10.12.2020 року № Н209/14-97-08-14 за період з 01.10.2017 року по 30.09.2019 року. Позивач, вважає, що протокол про призначення пенсії за вислугу років від 21.12.2019 року є незаконним та таким, що порушує його права на соціальний захист, що у свою чергу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 05.03.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1331/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

02.04.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що Постанова КМУ № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» є спеціальною нормою, оскільки регламентує особливий порядок розрахунку середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для осіб, які звільнені із служби з 1 березня 2018 року та пізніше. Відповідач зазначає, що головне управління під час обчислення пенсії позивачу керувалось виключно нормами чинного законодавства.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повністю виклав обгрунтування, ідентичні мотивам позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 30.10.2019 року звільнився з органів податкової міліції. 31.10.2019 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70% грошового забезпечення.

ГУ ПФУ в Миколаївській області обчислено пенсію позивача з грошового забезпечення: посадовий оклад -7890,00 грн.; оклад за військове звання -1480,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 4685, 00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія % - 3866, 20 грн.

Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, складає 3866,20 грн., оскільки вказана сума була отримана позивачем лише за останні 16 місяців, а не 24 місяці.

Позивач направив звернення до ГУ ПФУ в Миколаївській області для отримання роз`яснень.

У відповіді від 11.11.2020 року № 6658-6651/Н-02/8-1400/20 ГУ ПФУ послалось на п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей». Крім того, вказав, що підставою для призначення пенсії за вислугу років стала довідка від 13.12.2019 року № 221/14-29-05-02-12 про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.09.2019 року.

Позивач, не погоджуючись з застосованою до нього нормою, надіслав запит до ГУ ДФС в Миколаївській області щодо направлення чи не направлення ними до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідки ГУ ДФС у Миколаївській області від 10.12.2019 року № Н209/14-97-08-14 про додаткові види грошового забезпечення за період 01.01.2017 року по 30.09.2019 року.

З відповіді ГУ ДФС в Миколаївській області вбачається, що вказана довідка не направлялась до ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Після чого, позивачем самостійно направлено довідку ГУ ДФС у Миколаївській області від 10.12.2019 року № Н209/14-97-08-14 про додаткові види грошового забезпечення за період 01.01.2017 року по 30.09.2019 року для перерахунку його пенсії.

25.01.2021 року ГУ ПФУ в Миколаївській області надала відповідь № 547-125/Н-02/8-1400/21 із додатками, а саме копію протоколу про призначення пенсії за вислугу років від 21.12.2019 року, з якого вбачається неврахування повної середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.

Не погодившись з протоколом про призначення пенсії Головного управління ПФУ в Миколаївській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1-3 п. 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

-відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту -щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

-щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, наведеними положеннями Закону № 2262 та Постанови № 393 встановлено загальний порядок призначення пенсії.

Суд вважає, що застосований відповідачем до позивача розрахунок пенсії, проведений як особі, що має на момент звільнення менше ніж 24 календарні місяці служби, про що йдеться в листі ГУ ПФУ в Одеській області від 25.01.2021 року №547-125/Н-02/8-1400/21, незважаючи на те, що вислуга років на момент звільнення позивача складає 26 років 01 місяць 23 дні.

Суд звертає увагу, на положення яким керувався відповідач при призначенні пенсії позивачу і на яке посилається у своїй відповіді, а саме - абзац 7 пукту 7 вищезазначеного Порядку. Мова йде про тих осіб, які були звільнені із служби з 1 березня 2018 р. та пізніше і які на час звільнення мають менше ніж 24 календарні місяці служби, як вже зазначалось судом, стаж роботи позивача значно перевищує 24 місяці.

Суд вважає, що розрахунок пенсії мав бути проведений виходячи із загальних норм, тобто абзаців 1-3 пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

-відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

-щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Суд критично ставиться до застосування відповідачем до позивача абзацу 7 пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та ігнорування вислуги років, а також середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, вказаних у довідці ГУ ДФС у Миколаївській області від 10.12.2019 року № Н209/14-97-08-14.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави для перерахунку та виплати йому пенсії виходячи із розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Судові витрати по справі відмсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання протиправним та скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про призначення пенсії від 21.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з моменту призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити різницю між виплаченою пенсією ОСОБА_1 та такою, що належить виплаті згідно нового розрахунку з моменту нарахування пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 09.07.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва