Справа № 140/4618/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4618/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» (далі ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області ((далі ГУ ДПС у Волинській області, відповдіач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.09.2020 №.

У серпні 2020 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області була проведена фактична перевірка місця зберігання оптових партій алкогольних напоїв за адресою вулиця Соборна, будинок 109 місто Сарни, Рівненська область, що належить ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

За результатами фактичної перевірки складено акт від 07.08.2020 року №293/17-00-32-01/35184264, яким встановлено порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 12 статті З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, а саме: на момент перевірки у місці зберігання оптових партій алкогольних напоїв ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» знаходилися алкогольні напої без будь-яких відповідних облікових документів.

ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» подано до ГУ ДПС у Рівненській області заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду якого аргументи підприємства визнано такими, що не спростовують висновків перевірки, а відтак акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення від 02.09.2020 №, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/65-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 725 992,86 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» оскаржило його в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарги, проте рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 30.03.2021 №7135/6/99-00-06-03-01-06 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є безпідставними та суперечить законодавству, винесене недобросовісно та необгрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення, у зв`язку з чим ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» звернулося до суду із даним позовом.

Зазначає, що у позивача наявні усі первинні документи, які підтверджують походження та облік товарів які зберігаються по місцезнаходженню головного офісу підприємства. Водночас, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону №996-XIV покладено на уповноважену особу. Отже, закон допускає ведення обліку товарних запасів як централізовано, на складах, так і за місцем їх реалізації та не містить чіткого та однозначного визначення місце знаходження (зберігання) первинних облікових документів на товар.

Відтак вважає, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону №996-XIV та документи, що підтверджують облік товарів, які знаходяться у господарському об`єкті суб`єктом господарювання було надано до перевірки - не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.09.2020 № протиправним та просить його скасувати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення засідання та виклику сторін відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (т.2, а.с.157).

Представник відповідача скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 26.05.2021 за №22996/21 (т.2, а.с.161-163), у якому останній заперечив проти заявлених позовних вимог, та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач зобов`язаний вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. На товари, що зазначені в акті перевірки та акті зняття залишків, облікові документи за місцем реалізації на момент перевірки були відсутні, як наслідок такі товари рахуються не обліковані у встановленому порядку.

Зазначає, що на момент здійснення перевірки позивач не надав контролюючому органу доказів ведення обліку товарів, що в свою чергу унеможливило перевірити порядок ведення позивачем обліку товарів, а також здійснення ним продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Таким чином, оскільки в ході проведення перевірки посадовими особами відповідача виявлено відсутність підтверджуючих документів щодо походження товарів на загальну суму 362 996,43 грн., тому контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів - в сумі 725 992,86 грн.

У поданій відповіді на відзив від 08.06.2021 №274 (т.2, а.с.170-172) представник позивача не погоджується з доводами викладеними у відзиві відповідача, вважає їх такими, що не спростовують обгрунтування та доводи, викладені у позовній заяві. Зазначає, що податковим органом не спростовано отримання як під час перевірки, так і разом із запереченням на акт за її результатами облікових документів на товар, що вважаються як відсутні, а натомість зазначається, що така відсутність мала місце саме на момент проведення перевірки у розумінні окремої дії як зняття залишків по місцю зберіганню товарів.

Крім того, у відповіді на відзив позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та за участю сторін.

07.07.2021 на адресу суду за вх. №294000/21 надійшли письмові пояснення, у яких представник відповідача заперечує щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. (т.2, а.с.182).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходили. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті відповідно до вимог частини першою статті 258 та частини другої статті 262 КАС України.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» є юридичною особою приватного права, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 14.06.2007, номер запису: 0000401, є платником податку на додану вартість з 21.06.2007 - індивідуальний податковий номер 54, перебуває на обліку як платник податків з 15.06.2007 у ГУ ДПС у Волинській області, Ківерцівське управління, Ківерцівська ДПІ (Ківерцівський район), що підтверджується Витягом з ЄДР, витягом з реєстру платників ПДВ (т.1, а.с.38-46).

В межах зареєстрованих видів діяльності в ЄДР позивач здійснює наступні види діяльності: код КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями (основний); код КВЕД 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами; код КВЕД 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; код КВЕД 73.11 Рекламні агентства; код КВЕД 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; код КВЕД 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; код КВЕД оптова торгівля фармацевтичними товарами.

У зв`язку із здійсненням оптової торгівля алкогольними напоями ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» отримано ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) від 04.07.2017 реєстраційний номер 100530 терміном дії з 11.07.2017 до 11.07.2022 (т.1, а.с.52-53).

Як слідує з матеріалів у період з 03 по 06.08.2020 на підставі направлень від 31.07.2020 №211, №212 та №213 виданих ГУ ДПС у Рівненській області та наказу від 31.07.2020 №1134 (т.1, а.с.16-17) посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області була проведена фактична перевірка місця зберігання оптових партій алкогольних напоїв за адресою вулиця Соборна, будинок 109 місто Сарни, Рівненська область, що належить ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

На вимогу контролюючого органу під час перевірки підприємством було проведено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей про що складено акт від 03.08.2020 (т.1, а.с.170-172), що є невід`ємною частиною акта перевірки від 03.08.2020.

Згідно акта про зняття залишків в місці зберігання оптових партій алкогольних напоїв за адресою м. Сарни, вул. Соборна, 109 станом на 03.08.2020 були наявні алкогольні напої 42 найменувань у загальній кількості 45607 пляшок, а саме:

1. Настоянка «Зубровка» 0,7 л. 542 шт.;

2. Напій «Фраголіно россо» 1 213 шт.;

3. Напій «Фраголіно бьяко» 1 047 шт.;

4. Коктейль «Фраголіно росато» 16 шт.;

5. Коктейль «Фраголіно россо» 24 шт.;

6. Коктейль «Фраголіно бьянко» 19 шт.;

7. Коктейль «Сприц і роул» 0,2 л. 24 шт.;

8. Коктейль «Сприц і роул» 0,75 л. 16 шт.;

9. Вино «Cavaliero» рожеве напівсол 12 шт.;

10. Вино «Cavaliero» біле напівсол 6 шт.;

11. Вино «Prosecco» екстра сухе 5 шт.;

12. Вино «Sarsitano» червоне сухе 17 шт.;

13. Горілка «Хортиця» 0,5 л 360 шт.;

14. Горілка «Первак домашній пшеничний» 0,25 л. 1 152 шт.;

15. Горілка «Первак домашній пшеничний» 0,5 л. 264 шт.;

16. Горілка «Мороша джерельна» 0,5 л. 81 шт.;

17. Горілка «Мороша джерельна» 1 л. 36 шт.;

18. Горілка «Мороша джерельна» 0,7 л. 56 шт.;

19. Настоянка «Зубровка» 1л. 216 шт.;

20. Настоянка «Зубровка» 0,5 л. 299 шт.;

21. Настоянка «Зубровка» 0,2 л. 1 108 шт.;

22. Горілка «Зубровка бяла» 0,5 л. 952 шт.;

23. Горілка «Зубровка бяла» 0,2 л. 285 шт.;

24. Настоянка «Зубровка бяла з нута яловца» 0,5 л. 161 шт.,;

25. Настоянка «Зубровка злота» 0,2 л. 1 510 шт.;

26. Настоянка «Зубровка злота» 0,5 л. 157 шт.;

27. Настоянка «Зубровка злота» 0,7 л. 80 шт.;

28. Настоянка «Зубровка злота» 1 л. 30 шт.;

29. Горілка особлива «Немирів» 0,5 л. 17 956 шт.;

30. Горілка особлива «Немирів» 0,37 л. 1 229 шт.;

31. Горілка особлива «Немирів» 1 л. 795 шт.;

32. Горілка особлива «Немирів» 0,7 л. 1 442 шт.;

33. Горілка особлива «Немирів» 0,2 л. 2 502 шт.;

34. Горілка особлива «Немирів» 0,1 л. 677 шт.;

35. Горілка особлива м`яка «Немирів делікат» 0,37 л. 124 шт.;

36. Горілка особлива м`яка «Немирів делікат» 0,5 л. 994 шт.;

37. Горілка особлива м`яка «Немирів делікат» 0,7 л. 281 шт.;

38. Горілка особлива м`яка «Немирів делікат» 1 л. 78 шт.;

39. Настоянка «Лимон Немирів» 0,25 л. 1 552 шт.;

40. Настоянка «Лимон Немирів» 0,5 л. 1 947 шт.;

41. Горілка особлива «Пшениця українська відбірна» 0,25 л. 5 075 шт.;

42. Горілка особлива «Пшениця українська відбірна» 0,5 л. 1 267 шт.

Всього: 45 607 шт.

Актом перевірки від 03.08.2020 встановлено, порушення ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» вимог пункту 12 статті З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, а саме: на момент перевірки у місці зберігання оптових партій алкогольних напоїв за адресою вулиця Соборна, будинок 109 місто Сарни, Рівненська область знаходилися алкогольні напої (позиція 40,41,42 акту зняття залишків) у кількості 8 289 пляшок на загальну суму 362 996,43 грн., без будь-яких відповідних облікових документів, з метою їх подальшої реалізації (т.1, а.с.18-21).

17.08.2020 ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» подано до ГУ ДПС у Рівненській області заперечення на акт перевірки (т.1, а.с.22-24), за результатом розгляду якого ГУ ДПС у Рівненській області №8543/1017-00-32-01-07 від 28.08.2020 факти наведені в запереченні визнано такими, що не спростовують висновків перевірки, а відтак акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення (т.1, а.с.24а-26).

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення від 02.09.2020 №, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/65-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 725 992,86 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (т.1, а.с.28).

11.09.2020 за вих. №145 ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» подало до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 02.09.2020 № (т.1, а.с.30-33).

Рішенням ДПС України від 30.03.2021 №7135/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (т.1, а.с.34-35).

ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржило його в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Запаси» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення (стандарт) 9), яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів частин 1, 2 та 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

В свою чергу, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено на уповноважену особу.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої» статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №825/10/17, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин.

В свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що здійснення господарської діяльності ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» відбувається через центральний офіс у місті Луцьку та структурні підрозділи (склади) у м. Володимир-Волинський, м. Ковель, м. Рівне, м. Львів та у м. Сарни для чого орендується необхідні приміщення.

Зокрема, у м. Луцьку - офісне приміщення за адресою вул. 8 Березня м. Луцьк загальною площею 319,9 м2 на підставі договору про надання в тимчасове користування (оренду) нежитлових приміщень №6 від 01.07.2011 із змінами та доповненнями від 01.07.2012, 01.11.2014, 30.12.2014, 30.12.2015, 01.12.2017, 01.01.2019 укладеного з ПрАТ «ІНСТИТУТ «ВОЛИНЬВОДПРОЕКТ», акт прийому-передачі від 01.07.2011, картка контрагента по рахунку 377 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021 (т.1, а.с.54-66).

У м. Сарни - частину нежитлового приміщення загальною площею 1051,1 м2, в т.ч. складські приміщення площею 945,6 м2, офісні приміщення площею 105,5 м2 за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору оренди №010120/2 від 01.01.2020 із змінами від 01.02.2021 укладеного з ТОВ «ТРЕЙДІНВЕСТГРУП», акт прийому-передачі приміщення від 01.01.2020, картка контрагента по рахунку 377 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021 (т.1, а.с.67-73).

У м. Рівне - складські приміщення загальною площею 559,67 м2 та адміністративно-побутові приміщення загальною площею 210,95 м2, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору оренди основних засобів №б/н від 20.12.2019 до 31.12.2020, договору оренди основних засобів №б/н від 22.12.2020, укладених з КП «РІВНЕНСЬКЕ ГУРТОВО-РОЗДРІБНЕ ОБЄДНАННЯ» ОСС, акт прийому-передачі приміщення від 20.12.2019, від 20.12.2020, картка контрагента по рахунку 377 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021; приміщення металевого складу загальною площею 586 м2 за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору оренди основних засобів №б/н від 20.12.2019 до 31.12.2019, договору оренди основних засобів №б/н від 22.12.2020, укладеного з КП «РІВНЕНСЬКЕ ГУРТОВО-РОЗДРІБНЕ ОБЄДНАННЯ» ОСС, акт прийому-передачі приміщення від 20.12.2019, від 22.12.2020, картка контрагента по рахунку 377 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021; частину складського приміщення площею 1090,33 м2 за адресою вул. Млинівська, 20 м. Рівне на підставі договору суборенди основних засобів №б/н від 23.12.2019, укладеного з СПОЖИВЧИМ ТОВАРИСТВОМ «ГРО» (), акт прийому-передачі приміщення від 01.01.2020, картка контрагента по рахунку 377 за період з 01.08.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021 (т.1, а.с.74-137).

Структурні підрозділи ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» не володіють повноваженнями вступати у правовідносини із третіми особами від імені підприємства, мають чітко обмежені функції, не мають власного майна та рахунку у банку, здійснюють свою діяльність на підставі Положення про структурний підрозділ, відомості про відповідні не включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з ЄДР та про що зазначено в наказах про створення Сарненського та Рівненського підрозділів позивача із Положеннями, що регламентують їх діяльність (т.1, а.с.138-145).

Зокрема, Сарненський структурний підрозділ ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» створено наказом від 12 травня 2014 року №85, яким затверджено Положення про структурний підрозділ та надано право користування додатковою печаткою ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» №5.

Згідно Положення Сарненський підрозділ не має власного балансу, всі доходи та видатки відображаються в балансі Товариства. Підрозділ не має права відкривати власні рахунки в банківських установах. Всі розрахунки здійснюються через рахунок Товариства. Підрозділ може вести у встановленому законодавстві господарські операції з відвантаження (відпуску) зі складу покупцям товарів, отриманих у Товариства.

Місце зберігання алкогольних напоїв за адресою місцезнаходження Сарненського структурного підрозділу - вул. Соборна, 109 м. Сарни, Рівненська область внесено до Єдиного державного реєстру, що підтверджується Довідкою серія АП №146903 від 13 серпня 2018 року №2 (т.1, а.с.147).

Для доставки товарно-матеріальних цінностей, в тому числі їх переміщення між структурними підрозділами, ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» використовує власні транспортні засоби та має в штаті водіїв автотранспортних засобів. Зокрема, станом на 01.08.2020 на підприємстві: працевлаштовано 28 водіїв автотранспортних засобів з яких в Рівненському структурному підрозділі - 6 осіб, в Сарненському структурному підрозділі - 2 особи, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи. Також на балансі перебували транспортні засоби, що закріплені за Луцьким структурними підрозділом у кількості - 8 одиниць, за Рівненським структурним підрозділом - 8 одиниць, Сарненський структурний підрозділ - 4 одиниці, що підтверджується довідкою та копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Відтак, вищевказане доводить наявність у ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» необхідної матеріально-технічної бази для ведення господарської діяльності згідно зареєстрованих видів у Єдиному державному реєстрі.

Крім того, для забезпечення ведення бухгалтерського обліку на підприємстві створено бухгалтерську службу на чолі з головним бухгалтером. Місце зберігання первинних документів встановлено по місцезнаходженню головного офісу підприємства м. Луцьк, вул. 8 Березня 1 (т.1, а.с.47-51).

Також, на підтвердження організації порядку бухгалтерського обліку, позивач надав суду копії договорів дистрибуції та поставки алкогольних напоїв, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспорті накладні, відомості про вантаж, сертифікати відповідності протоколи випробувань, виписки по рахунку (т.1, а.с.173-250, т.2, а.с.1-149).

Перевіряючи правильність оцінки відповідачем обставин, за якими він визначив склад правопорушення, передбаченого пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, та наявність підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 20 цього Закону, судом взято до уваги, що не відповідає фактичним обставинам та спростовується твердження контролюючого органу про відсутність «будь-яких відповідних облікових документів» на визначені актом перевірки алкогольні напої тим, що первинні документи, які підтверджують облік та походження товару за позиціями №№40, 41 та 42 акта про зняття залишків, в тому числі, містили дані й про інші товари з переліку позицій акта з приводу яких зауваження щодо відсутності облікових документів акт перевірки не містить, а саме:

- видаткова накладна №4270036 від 27.04.2020, якою підтверджується придбання Настоянки «Лимон Немирів» виробництва ТОВ «ЛВН Лімітед» ємністю 0,5 л (№40) та Горілки особлива «Пшениця українська відбірна» виробництва ТОВ «ЛВН Лімітед» ємністю 0,25 л (№41) в тому числі є первинним документом, що підтверджує облік та походження:

позиції №39 акта: Настоянка «Лимон Немирів» ємністю 0,25 л;

- видаткова накладна №6260013 від 26.06.2020, якою підтверджується придбання Горілки особлива «Пшениця українська відбірна» виробництва ТОВ «ЛВН Лімітед» ТМ «Немирів» ємністю 0,5 л (№42) в тому числі є первинним документом, що підтверджує облік та походження:

позиції №38 акта: Горілка особлива м`яка «Немирів делікат» ємністю 1 л;

позиції №36 Акта: Горілка особлива м`яка «Немирів делікат» ємністю 0,5 л;

позиції №34 Акта: Горілка особлива «Немирів» ємністю 0,1 л;

позиції №29 Акта: Горілка особлива «Немирів» ємністю 0,5 л;

- накладна на переміщення №МР000004518 від 13.07.2020. якою підтверджуються доставка (внутрішнє переміщення) зі складу у м. Рівне на склад у м. Сарни алкогольних напоїв позицій №№40, 41 та 42 в тому числі є первинним документом, що підтверджує облік (внутрішнє переміщення):

позиції №39 Акта: Настоянка «Лимон Немирів» ємністю 0,25 л; позиції №28 Акта: Настоянка «Зубровка злота» 1 л; позиції №18 Акта: Горілка «Мороша джерельна» 0,7 л; позиції №6 Акта: Коктейль «Фраголіно бьянко»; позиції №5 Акта: Коктейль «Фраголіно россо»; позиції №4 Акта: Котейль «Фраголіно росато».

Також суд звертає увагу на те, що всі надані платником податку контролюючому органу первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, а тому підтверджують факт здійснення господарських операцій, оскільки зауважень контролюючого органу до змісту та/чи оформлення наданих до перевірки позивачем первинних документів акт перевірки не містить.

Крім того, вищезазначені видаткові накладні №4270036 від 27.04.2020, №6150021 від 15.06.2020, накладна на переміщення №МР000004518 від 13.07.2020 додатково надавалися ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» додатками разом із запереченням на акт перевірки.

Відтак, алкогольні напої, які знаходилися у господарському об`єкті під час перевірки контролюючим органом позивачем обліковано у встановленому порядку, під час перевірки надано перевіряючим документи, які підтверджують їх облік та походження, а сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону №996- XIV та документи, що підтверджують облік товарів, які знаходяться у господарському об`єкті суб`єктом господарювання було надано до перевірки - не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Згідно із частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, як визначено частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві покладено на суб`єкта владних повноважень.

У пункті 53 рішення по справі «ФЕДОРЧЕНКО ТА ЛОЗЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» (Fedorchenko and Lozenko v. Ukraine [GC], №387/03, п. 53, ECHR2012) Європейський суд зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумніш сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів.

Аналогічна позиція висловлена у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «КОМПАНІЯ «ВЕСТБЕРҐА ТАКСІ АКТІЕБОЛАҐ» ТА ВУЛ1Ч ПРОТИ ШВЕЦІЇ», у якому Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В контексті зазначеного, слід наголосити, що контролюючий орган при виконанні покладених на нього повноважень зобов`язаний діяти на підставі, у межах та у спосіб визначені чинним законодавством України. Не зважаючи на той факт, що Податковим кодексом України встановлене право контролюючого органу на здійснення перевірок (документальних, невиїзних, виїзних, планових та позапланових перевірок), у той же час, контролюючий орган позбавлений права на відображення в акті перевірки необгрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень, які не мають підтвердження доказами.

Аналогічний підхід до застосування критерію «поза розумним сумнівом» як обов`язку контролюючого органу підтвердити належними, достовірними та беззаперечними доказами свої твердження висловлений Верховним Судом у постановах від 26.06.2018р. у справі №825/3731/15-а, від 09.08.2018 у справі №826/14878/13-а.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки за результатом перевірки сформовані контролюючим органом без дослідження первинних документів бухгалтерського обліку, а отже за своїм змістом є припущеннями, не підкріпленими жодними доказами, здійсненими без врахування всіх обставин, які мали значення для відповідних, а дії контролюючого органу не грунтуються на вимогах ПК України, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування прийнятого податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 02.09.2020 №.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 10 889,90 грн. що підтверджується платіжним дорученням №4002 від 13.04.2021 (а.с.15), який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинської області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 889,90 грн.

Щодо відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги від 16.04.2021, акту здачі-прийому робіт (надання послуг) №01/05-05/21 від 05.05.2021, рахунку про оплату №01/05-05/21 від 05.05.2021, платіжного доручення від №4128 від 05.05.2021), позивач сплатив адвокату Олейник І.В. кошти в загальній сумі 25000,00 грн. на оплату правової допомоги, яка відповідно до акту здачі-прийому робіт (надання послуг) №01/05-05/21 від 05.05.2021 складається з: підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 02.09.2020 №, виданого на підставі акта «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами у ТОВ «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» у справі №140/4168/21 за позовом.

Суд вказує, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Разом з тим як слідує з договору про надання правової допомоги п.5.2 передбачає, що за надання правової допомоги, передбаченої предметом цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається відповідно до акту наданих послуг. Погодинна тарифікація наданих адвокатом послуг із розрахунку 1500,00 грн за 1 година, за фактично надані послуги, що зазначені в акті прийому-передачі послуг до договору. Однак в дослідженому судом акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №01/05-05/21 від 05.05.2021 не зазначено кількість фактично витрачених годин адвокатом.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З огляду на вказані обставини справи, враховуючи заперечення відповідача проти розподілу витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що підготовка даного позову за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів у реєстрі не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Крім того, суд зазначає, що дана справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Отже, решту витрат повинен понести позивач.

Враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 10 889,90 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02.09.2020 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» (45200, Волинська область, Ківерцівський район, місто Ківерці, вулиця Шевченка, будинок 35, ) судовий збір у розмірі 10 889,90 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок) та 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський