Справа № 440/5862/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/5862/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-251вих.20 від 03.03.2020 без обмеження граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за останні 12 місяців з часу звернення до відповідача зі заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто з 13.12.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату різниці суми між нарахованої після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою, без застосування постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

15.10.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про зобов`язання вчинити певні дії.

Історія справи

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 09.11.2020 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №560/2120/20.

Ухвалою суду від 11.03.2021 поновлено провадження у справі №440/5862/20, у зв`язку зі набранням законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №560/2120/20.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-251вих.20 від 03.03.2020 з обмеженням граничного розміру пенсії. Не погоджуючись із обмеженням граничного розміру пенсії, 24.09.2020 позивач звернувся до пенсійного органу зі заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії без обмежень десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Однак рішенням №5578-5519/Я-04/8-1600/20 від 30.09.2020 відповідач відмовив ОСОБА_1 в проведенні такого перерахунку пенсії. Позивач вважав такі дії відповідача незаконними та необґрунтованими, такими, що грубо порушують його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

30.11.2020 до суду від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, з огляду на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20 відповідачем було проведено перерахунок розміру пенсії позивача з 90% від заробітної плати без обмеження її максимальним розміром та здійснено такий перерахунок з 13.12.2019, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині є безпідставними. Вказувала, що позовна вимога в частині виплати позивачу пенсії без обмеження граничним розміром є також безпідставною, оскільки відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон №3668-VI) обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом; пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом. Зауважувала, що наведені норми не стосуються пенсій, розмір яких перевищив максимальний розмір після призначення та перерахунку пенсії, а запроваджують обмеження щодо пенсій, які на момент їх призначення перевищують максимальний розмір пенсії, встановивши, що до моменту, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без індексації, підвищень, доплат та інших перерахунків. З огляду на те, що пенсія позивача до набрання чинності Законом №3668-VI не перевищувала максимальний розмір пенсії та може перевищити визначений законом максимальний розмір пенсії лише після її перерахунку, то норма пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI на позивача не поширюється.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 з 14.10.2005 отримує пенсію за вислугу років згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, що підтверджується протоколом Октябрського УПФУ №2942 від 05.01.2006, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, що відповідачем не заперечується.

03.03.2020 прокуратурою Полтавської області видано довідку №18-251вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1

05.03.2020 позивач звернувся до відповідача зі заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у зв`язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області №60 від 06.03.2020 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" та статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Полтавської області №18-251вих.20 від 03.03.2020 без обмеження максимальним розміром, оскільки зазначені норми щодо перерахунку пенсії втратили чинність.

Не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №60 від 06.03.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-251вих.20 від 03.03.2020, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично сплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20 набрало законної сили 03.08.2020.

20.08.2020 позивач звернувся до відповідача зі заявою, у якій просив виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4949-4776/Я-03/8-1600/20 від 31.08.2020 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20 здійснено перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 та нараховано доплату; відповідно до пунктів 20 та 29 частини першої Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства; виплата суми доплати по перерахунку пенсії позивача, нарахованої на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

В результаті перерахунку пенсії при страховому стажі роботи 24 роки 11 місяців 9 днів та середньомісячному заробітку 30 330,72 грн розмір пенсії позивача (з надбавками, доплатами і підвищеннями) з 13.12.2019 склав 27 747,15 грн (30 330,72 грн*90%) + 40 грн + 409,50 грн)), який було обмежено до максимального розміру пенсії 16 380 грн; з 01.07.2020 розмір пенсії позивача (з надбавками, доплатами і підвищеннями) склав 27 765, 65 грн (30 330,72 грн*90%) + 40 грн + 428 грн)), який було обмежено до максимального розміру пенсії 17 120 грн; з 01.12.2020 розмір пенсії позивача (з надбавками, доплатами і підвищеннями) склав 27 779,90 грн (30 330,72 грн*90%) + 40 грн + 442,25 грн)), який було обмежено до максимального розміру пенсії 17 690 грн.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №5578-5519/Я-04/8-1600/20 від 30.09.2020 відповідач повідомив позивача проте, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №440/2145/20, яке набрало законної сили 03.08.2020, здійснено перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-251вих.20 від 03.03.2020; оскільки у судовому зобов`язанні не міститься застережень щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, пенсійним органом здійснено обмеження максимального розміру пенсії позивача відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру", а саме: з 13.12.2019 - 16 380 грн; з 01.07.2020 - 17 120 грн. У новому розмірі пенсія виплачується ОСОБА_1 з вересня 2020 року; пенсійні кошти за період з 13.12.2019 по 31.08.2020 в загальній сумі 76 630,54 грн обліковані в органі Пенсійного фонду України для виплати у визначеному порядку згідно бюджетних призначень.

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеним перерахунком пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (надалі - Закон №1789-ХІІ), частина перша якої (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною сімнадцятою цієї статті, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ (надалі Закон №3668-VI) визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до ... законів України ... "Про прокуратуру", ..., не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (надалі - Закон №1697-VII).

Порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано статтею 86 Закону №1697-VII, відповідно до частини п`ятнадцятої якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Висновки щодо правозастосування

Спір у цій справі стосується правомірності обмеження пенсії за вислугу років ОСОБА_1 максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Суд зауважує, що як на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, так і на час здійснення такого перерахунку, чинна редакція частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені вище положення не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії позивача пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 у справі №704/87/17, від 03.04.2018 у справі №361/4922/17, від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі №554/10510/16-а.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України є безпідставними, оскільки відповідні положення законів не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.11.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 24.07.2018 у справі №554/10456/16-а та від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а.

Доводи позивача про те, що пенсія за вислугу років йому призначена до дати набрання чинності Законом №3668-VI (тобто до 01.10.2011), а тому в силу приписів абзацу першого пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI на нього не поширюються обмеження максимального розміру пенсійної виплати, суд визнає необґрунтованими з таких підстав.

Суд звертає увагу на те, що пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Тобто, для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 17.09.2020 у справі №826/11471/18, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.

Крім того, у постанові від 10.12.2020 у справі №580/492/19 Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом №3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06.09.2012 №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому, слід відзначити, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом із тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

У спірних відносинах обчислена позивачу відповідно до статті 86 Закону №1697-VII пенсія перевищила її максимальний розмір лише після здійснення перерахунку пенсійної виплати ОСОБА_1 з 13.12.2019 на виконання рішення суду у справі №440/2145/20.

А оскільки перевищення максимального розміру пенсії позивача у спірних відносинах стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону №3668-VI, то до регулювання цих правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, саме з дати проведення такого перерахунку.

Суд вкотре зауважує, що зазначені положення Закону №3668-VI та абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №360/1428/17 є необґрунтованими, оскільки Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19 відступив від висновків щодо застосування положень Закону №3668-VI, висловлених у постанові від 12.11.2019 у справі №360/1428/17.

При цьому суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17: "Велика Палата Верховного Суду зазначає, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду".

Враховуючи викладене, суд зауважує, що обмеження максимального розміру пенсії прокурорських працівників десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність передбачене чинними нормативно-правовими актами, тобто ґрунтується на вимогах закону. Відповідне обмеження не призвело до звуження права позивача на належний соціальний захист, адже суду не надано доказів, що внаслідок перерахунку з 13.12.2019 пенсії ОСОБА_1 її розмір зменшився.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков