Справа № 640/15770/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 липня 2021 року м. Київ № 640/15770/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідач 1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Відповідач 2: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський", в якому просить:

- визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський", щодо невключення відомостей, щодо рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб уповноважений на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на суму 43 915.48 грн., яка складається з:

- 38 000.00 грн. (вклад по Договору №980-006-000224302);

- 808.51 грн. (проценти по Договору №980-006-000224302);

- 5 000.00 грн. (вклад по Договору №980-006-000224282);

- 106,97 грн. (проценти по Договору №980-006-000224282).

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 суму заподіяних збитків на загальну суму 78 399,67 грн. з яких:

- 5 435,41 грн. грн. пеня становить

- 6 289,32 грн. 3 % річних

- 22 159,46 грн. інфляційні збитки

- 38 000 грн. вклад за Договором №980-006-000224302 нараховані проценти за

- 808,51 грн. Договором №980-006-000224302

- 5000 грн. вклад за Договором №980-006-000224282

- 106,97 грн. нараховані проценти за Договором №980-006-000224282.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не додано до позовної заяви доказу сплати судового збору.

05.07.2021 року представником позивача через канцелярію суду подано Заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що позивач вважає, що її звільнено від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Також зазначено, що правовий висновок щодо застосування вищезазначеної норми права у цих правовідносинах (між вкладником та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб) викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справах №817/649/16, №817/777/16 та постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 817/649/16, від 10 вересня 2019 року у справі №640/1374/19 та від 30 вересня 2019 року у справі №640/1677/19.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає наступне.

За приписами статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

Відповідно, позивач є споживачем у відносинах з ПАТ "Банк Михайлівський", з яким позивачем укладено договір банківського рахунку, тоді як Фонд (та його уповноважені особи) в розумінні Закону не є виконавцем та виробником послуг.

Водночас, даний позов стосується зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженого на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" внесення змін та доповнень до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на суму 43 915.48 грн.

Отже, не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог.

Таким чином, правовідносини щодо внесення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін чи доповнень до переліку стосовно особи, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, не є послугою, у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки така діяльність визначена не договором, а Законом.

Що стосується посилання представника позивача на постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справах №817/649/16, №817/777/16 та постанови Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 817/649/16, від 10 вересня 2019 року у справі №640/1374/19 та від 30 вересня 2019 року у справі №640/1677/19, суд не бере до уваги, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними з правовідносинами, що є предметом розгляду у вказаній справі.

Крім того, у рішенні Великої Палати Верховного Суду у справі № 817/649/16 зазначено, що дія частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статі 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В той час, у даній справі оскаржується бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення відомостей про вкладника та, відповідно, зобов`язання внести зміни та доповнення до Переліку вкладників, а не здійснення виплат за вкладами.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" у спірних правовідносинах виступає суб`єктом владних повноважень, який виконує публічно-правові функції та не є надавачем послуг, а позивач не є споживачем у цих правовідносинах. Тому, спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів, відповідно, позивач не може бути звільнений від сплати судового збору як споживач.

Отже, з огляду на вищезазначене суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі частини частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, суд зауважує, що позовна заява взагалі не містить обґрунтування відповідно до вимог частини першої статті 133 КАС України, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору на інших підставах.

На усунення недоліків позовної заяви представником позивача зазначено, що позивач вважає, що її звільнено від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Інших підстав не вказано.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві в зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись статтями 14, 44, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна