Справа № 160/10955/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
12 липня 2021 року Справа № 160/10955/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Позивача-1: ОСОБА_1 , Позивача-2: ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021р. (згідно відмітки Укрпошта Стандарт) Позивача-1: ОСОБА_1 , Позивача-2: ОСОБА_2 звернулись з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та просять:

- визнати протиправними дії відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зменшення розміру пенсії за вислугу років з 71% до 70% грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням загального розміру призначеної пенсії із розрахунку 71% від грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження пенсійних виплат максимальним розміром;

- визнати протиправними дії відповідача, які виразились у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01.01.2008, без урахування усіх складових грошового забезпечення, які були враховані при призначенні йому пенсії з 09.08.1995 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Відповідно до положень частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Так, як вбачається зі змісту поданого адміністративного позову, його подано в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу пенсійного забезпечення останніх, а саме щодо:

- протиправності дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 71% до 70% грошового забезпечення;

- протиправності дій відповідача, які виразились у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01.01.2008, без урахування усіх складових грошового забезпечення, які були враховані при призначенні йому пенсії з 09.08.1995 року;

- протиправності дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

При цьому, наведені позовні вимоги Позивачів-1, 2, що становлять предмет адміністративного позову, не пов`язані між собою ані підставами виникнення, ані поданими доказами, тобто вказані вимоги не виникли з однакових юридичних фактів, не мають єдиної підстави позову, а тому, в даному випадку, виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Окрім того, судом також і враховується і те, що норми Кодексу адміністративного судочинства передбачають право звернення до суду кожної особи, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, окремо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов подано Позивачами-1, 2 з порушенням правил об`єднання позовних вимог, в порушення вимог п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та у даному випадку відсутні підстави для застосування положень ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин, даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачам на підставі п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Позивача-1: ОСОБА_1 , Позивача-2: ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачам за зазначеною у позовній заяві адресою.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва