Справа № 160/6425/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2021 року Справа № 160/6425/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
22.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 10.12.2020 року, зарахувавши у пільговий стаж трудову діяльність за Списком №2 в період з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року на посаді лінотипіста (складача на складальній-рядковідливній машині) у Нікопольській міській друкарні (правонаступник КП «Нікопольська друкарня» НМР).
27.04.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду позовну заяву, яка буде відповідати вимогам статті 160 КАС України, із вірним зазначенням найменування відповідача або відповідачів та його (їх) коду ЄДРПОУ, які будуть відповідати відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (для суду та для відповідача(-ів)).
07.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із уточненою позовною заявою, поданою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 10.12.2020 року, зарахувавши у пільговий стаж трудову діяльність за Списком №2 в період з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року на посаді лінотипіста (складача на складальній-рядковідливній машині) у Нікопольській міській друкарні (правонаступник КП «Нікопольська друкарня» НМР).
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з неврахуванням до пільгового стажу період роботи з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року. Даний період роботи позивача в Комунальному підприємстві «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради в якості лінотипіста 5 розряду належним чином оформлений в трудовій книжці та підтверджений довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №69 від 16.10.2012 року та довідкою №02/05/01 від 02.05.2020 року. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
12.05.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
03.06.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до суду із відзивом на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач надала довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, що з 21.07.1988 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 10.03.1994 року та з 11.03.1994 року по 02.06.1999 року працювала в Нікопольській міській друкарні за професією складача на складальній рядковідливній машині. Підстави видачі довідки відомості про нарахування заробітної плати за 1988-1999 роки, книга наказів, результати атестації, штатний розклад та наказ №30 від 15.05.1997 року «Про атестацію робочих місць». На підставі зазначеного, відповідач здійснив вихід за юридичною адресою підприємства для проведення перевірки довідки про пільговий стаж, але зі слів ліквідатора даного підприємства первинні документи, на які було посилання в довідці від 02.05.2020 року, відсутні та їх місцезнаходження не відоме. Таким чином загальний стаж позивача на дату звернення становить 27 років 6 місяців 5 днів, з яких по списку №2 0 років. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
11.06.2021 року позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив, в якій позивач підтримала свою позицію, викладену в позовній заяві.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяві та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
20.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.
22.02.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перевірку Комунального підприємства «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради, внаслідок чого складено акт №12/0400-011006-12, в якому зазначено, що зі слів ліквідатора Комунального підприємства «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради Вітько Сергія Григоровича встановлено, що первинні документи відсутні та на сьогоднішній день місцезнаходження первинних документів не відоме.
18.03.2021 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
50 років - по 31 березня 1965 року включно;
50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;
51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;
51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;
52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;
52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;
53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;
53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;
54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;
54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;
55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Суд зазначає, що в трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис про прийняття на роботу в «Никопольскую гортипографию» (мовою оригіналу) 21.07.1988 року в якості лінотипіста 5 розряду та запис про переведення в інший цех на постійній основі для перекваліфікування на палітурника 03.06.1999 року.
В свою чергу, в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутня відмітка про проведення атестації робочого місця, на якому позивач працювала з 21.07.1988 року по 03.06.1999 року.
Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/05/01 від 02.05.2020 року ОСОБА_1 працювала з що з 21.07.1988 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 10.03.1994 року та з 11.03.1994 року по 02.06.1999 року в Нікопольській міській друкарні та виконувала лінотипіст за професією складача на складальній рядковідливній машині. Вказана професія передбачена Списком №2.
Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій и посад з тяжкими умовами праці, робіт в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою СРСР №1173 від 22.08.1956 року (яка діяла на момент прийняття позивача на вказану роботу 21.07.1988 року) посада лінотипіста, відносилась до Списку №2.
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
З огляду на зазначене, суд приймає довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/05/01 від 02.05.2020 року як належний доказ на підтвердження того, що ОСОБА_1 працювала з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року на посаді відповідно до Списку №2 та, яка дає право на призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, пільговий стаж позивача по Списку №2 складає 10 років 11 місяців 60 днів.
Враховуючи той факт, що в редакції Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвержного від 24.06.2016 року №461, відсутні посади, які займала позивач з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року, суд з огляду на статтю 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дійшов висновку, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Щодо доводів відповідача про необхідність проведення перевірки Комунального підприємства «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради щодо наявності первинних документів для підтвердження стажу роботи позивача з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Суд зазначає, що довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/05/01 від 02.05.2020 року не містить розбіжностей та неточностей, які обумовили б відповідача звернутися до Комунального підприємства «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради для отримання первинних документів щодо вказаного стажу позивача.
В свою чергу, суд зазначає, що в листі (рішенні) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.04.2021 року є посилання на акт №12/0400-011006-12, в якому зазначено, що зі слів ліквідатора Комунального підприємства «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради Вітько Сергія Григоровича встановлено, що первинні документи відсутні та на сьогоднішній день місцезнаходження первинних документів не відоме.
В свою чергу, будь-яких доказів причетності ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Нікопольська друкарня» Нікопольської міської ради та інших доказів на підтвердження відсутності первинних документів відповідачем до суду не надано.
Крім того, відповідачем не доведено, що довідка №02/05/01 від 02.05.2020 року не відповідає дійсності та робить інформацію, яка зазначена в останній, неможливою.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, означена позовна вимога задоволенню не підлягає, так як призначення та виплата пенсіє є дискреційними повноваженнями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року на посаді лінотипіста (складача на складальній-рядковідливній машині) у Нікопольській міській друкарні;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2021 року, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на зазначене, враховуючи той факт, що позовні вимоги, які не підлягають задоволенню є похідними, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений відповідно до квитанції №44378403 від 20.04.2021 року, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у повному обсязі.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 21.07.1988 року по 02.06.1999 року на посаді лінотипіста (складача на складальній-рядковідливній машині) у Нікопольській міській друкарні.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2021 року, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський