Справа № 640/21735/18
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Лещенко В.С.,

За участю представника третьої особи: Сабадош Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, треті особи - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, в якому просила:

- визнати протиправним прийняте Конкурсною комісією з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти рішення, оформлене протоколом засідання Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 05.12.2018 № 5;

- зобов`язати Конкурсну комісію з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти скасувати рішення, оформлене протоколом засідання Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 05.12.2018 № 5.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та передати справу на продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що вона перебувала на лікуванні у терапевтичному відділенні з 03.05.2019 до 05.06.2019 і не мала намір брати участь у судових засіданнях особисто, при цьому, адвокатом, який представляв її інтереси по даній справі, 27.05.2019 було припинено дію угоди про надання правової допомоги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Втім, постановою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що копії апеляційної скарги і доданих до неї матеріалів всупереч порядку передбаченому статтею 301 КАС України, ОСОБА_4 не направлялись, про судове засідання 31 липня 2019 року, у якому була ухвалена оскаржувана постанова, вказану особу, у порядку, встановленому 126, 127 КАС України, повідомлено не було, що свідчить про позбавлення можливості висловити свої доводи та міркування щодо викладених у апеляційній скарзі обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначено про те, що про причини повторної неявки позивача на судове засідання 27.05.2019 ні позивач, ні представник позивача не повідомляли, та у свою чергу вказані сторони також жодним чином не обґрунтували неможливість прибуття до суду 22.04.2019.

На думку третьої сторони, сам по собі факт перебування позивачки на лікуванні не спростовує про об`єктивну неможливість прибуття у судові засідання.

Клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи колегія судді відхиляє, оскільки у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду, не обов`язкова.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, заслухавши пояснення представника третьої особи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд на 04 лютого 2019 року.

04 лютого 2019 року в судовому засіданні судом першої інстанції було відкладено розгляд справи на 18.02.2019.

У подальшому, у відповідності до довідки 18.02.2019 судовий розгляд справи було відкладено на 11.03.2019 з організаційно-технічних причин.

Надалі, у судовому засіданні від 11.03.2019 судом попередньої інстанції оголошено про відкладення розгляду справи на 25.03.2019.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні 25.03.2019 судовий розгляд справи було відкладено на 22.04.2019.

Разом з тим, у судове засідання 22.04.2019 року о 10:00 позивач не прибув, будучи належним чином 03.04.2019 повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою позивача розгляд справи було відкладено на 27.05.2019 на 09:45, при цьому повістку про виклик було направлено ОСОБА_1 23.04.2019, але не вручено під час доставки з «інших причин», що підтверджується наявним у матеріалах справи відстеженням поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 744, роздрукованим із офіційного веб-порталу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

У свою чергу, у судове засідання 27.05.2019 позивач не прибув, жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлення причин неявки не направлялося.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач повторно не прибув в судове засідання, належним чином повідомлений, тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

За правилами частини першої та другої статті 194 КАС України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно п. 2 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Частиною п`ятою статті 205 КАС України закріплено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Порядок направлення судових викликів та повідомлень визначений Главою 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої-другої статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Пунктом 1 частини першої статті 127 КАС України визначено, що часом вручення повістки вважається: день вручення судової повістки під розписку.

При цьому, наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь у справі встановлені статтею 240 КАС України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає залишення позову без розгляду.

Отже, за змістом вищезазначених процесуальних норм, суд залишає позовну заяву без розгляду лише за наявності певних умов, а саме, якщо особа належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте повторно не прибула у судове засідання без поважних причин і не заявила про розгляд справи за її відсутності.

Як свідчать матеріали справи, у судове засідання 22.04.2019 року о 10:00 позивач не прибув, будучи належним чином 03.04.2019 повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомив.

У той же час, надіслане судом першої інстанції ОСОБА_1 поштове відправлення з повісткою про виклик у судове засідання на 27.05.2019 станом на 23.05.2019 не було вручено під час доставки, про що свідчить результати відстеження поштового відправлення №744.

При цьому, чинне законодавство не визначає належним доказом направлення поштового відправлення інформацію, що міститься на веб-сайті ПАТ «Укрпошта».

Так, згідно пункту 106 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 Правил надання послуг поштового зв`язку під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

У відповідності до абз. 3 п. 116 вказаних Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що доказами належного повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду справи у випадку направлення повістки засобами поштового зв`язку є розписка про одержання повістки (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення) або повернуте поштове відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин.

З огляду на вказані норми, наявна у матеріалах справи роздруківка відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором №744 за умови відсутності у матеріалах справи повернутого поштового відправлення з повісткою про виклик позивача у судове засідання на 27.05.2019 не може свідчити про належне повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з огляду на відсутність інформації про належне повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду справи на 27.05.2019, судом першої інстанції прийнято передчасне рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Також колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що у відповідності до листка непрацездатності серії АДХ №557856 від 05.06.2019, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 03.05.2019 по 05.06.2019.

При цьому, згідно довідки №868 від 24.05.2019 з 03.05.2019 по 24.05.2019 ОСОБА_1 знаходилась у Київській міській клінічній лікарні №18 на лікуванні у терапевтичному відділенні.

У той же час, 24.01.2019 між ОСОБА_1 та адвокатом Шайком С.В. було укладено угоду про надання правової допомоги для представництва інтересів в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Втім, 24.04.2019 адвокатом Шайком С.В. було складено повідомлення про припинення вищевказаної угоди.

Зі змісту зазначеного повідомлення вбачається, що позивач дізналась про припинення дії вищевказаної угоди та про призначення судового розгляду даної справи на 9 годину 45 хвилин 27.05.2019 лише о 9 годині 30 хвилин цього ж дня.

З огляду на зазначені обставини, позивач була позбавлена можливості з`явитися до суду або надіслати заяву про розгляд справи без її участі чи вказати причини неявки у судове засідання на 27.05.2019.

До того ж, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді.

Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Клопотання ОСОБА_4 про необхідність зупинення апеляційного провадження у даній справі до набрання законної сили судового рішення, поставленого за наслідками розгляду заяви про роз`яснення ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року колегія суддів не приймає до уваги, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, 03 червня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про роз`яснення ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року.

Разом з тим, враховуючи, що матеріали даної справи №640/21735/18 знаходяться на даний час у суді апеляційної інстанції та на момент вирішення справи судом першої інстанції не було вчинено жодних дій щодо розгляду такої заяви, при цьому справа згідно супровідного листа Верховного Суду від 04 червня 2021 року надійшла на новий розгляд саме до суду апеляційної інстанції, підстави для зупинення апеляційного провадження - відсутні.

При цьому, нормами КАС України не передбачено зупинення апеляційного провадження у таких випадках, що свідчить про намагання третьої особи затягнути розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, яка прийнята раніше, ніж ухвали, які, на думку заявника, потребують роз`яснення.

Щодо клопотань ОСОБА_4 про витребування доказів по справі, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять всі належні та допустимі докази, на підставі яких суд не позбавлений можливості вирішити дану справу.

За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви - скасувати та направити справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2019 року - скасувати, а справу №640/21735/18 направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук