Справа № 420/1651/20
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1651/20
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

при секретарі Цехмейстренко Ю.В..,

за участі представника від апелянта ОСОБА_1 ,

представника від позивача Харченка І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРКАДІЯ-СІТІ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРКАДІЯ-СІТІ" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21 січня 2020 року №.

В обґрунтування позову зазначалось, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки фактично перевірка не була проведена, оскільки посадових осіб відповідача не було допущено до проведення перевірки через не пред`явлення службових посвідчень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м. Одеса, позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що під час проведення перевірки уповноваженими особоми відповідача було пред`явлено довідки посадових особім ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» замість службових посвідчень, у зв`язку з відсутністю бланків службових посвідчень, які містять печатку та підпис уповноваженої особи ГУ ДПС в Одеській області та посвідчуть службовий статус посадових осіб на ім`я яких вони видані, дійсні при пред`явлені паспорта. Тобто, на думку апелянта, фактичний допуск до перевірки відбувся, тому підстави для складання акту про відмову в допуску до проведення документальної позапланової перевірки були відсутні. Крім того, за умови одночасного пред`явлення наказу на проведення перевірки, направлень, посвідчень, а в даному випадку довідок разом з паспортами, свідчить про дотримання перевіряючими процедури надання необхідного пакету документів під час здійснення перевірки.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається, що ГУ ДПС в Одеській області не мало права проводити перевірку, складати Акт та виносити на підставі нього податкове повідомлення-рішення, яке було законно скасовано судом першої інстанції. Позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління ДПС в Одеській області на адресу ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» скерувало лист №14726/10/15-32-14-07-07 від 11.07.2019 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень», у якому просило надати інформацію по взаємовідносинам з ТОВ «ІНВАСС» за березень 2019.

ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» надало відповідь на зазначений запит №138 від 30.09.2019р. у якому відмовилось надавати інформацію та її документальне підтвердження у зв`язку з невідповідністю запиту п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

Головне управління ДПС в Одеській області прийняло наказ №1490 від 07.11.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», », яким наказано: «Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», , з 12 листопада 2019 року тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «ІНВАСС», , за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року».

Зазначений наказ отримала бухгалтер ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» 12.11.2019 року, про що міститься відповідний запис.

На підставі наказу №1490 від 07.11.2019, Головне управління ДПС в Одеській області видані направлення на перевірку від 11.11.2019 №1514/05-08 та №1513/05-08, якими державного ревізора-інспектора ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлено на проведення перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ». Зазначені направлення пред`явлені 12.11.2019 бухгалтеру ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ».

У зв`язку з відсутністю бланків службових посвідчень, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при проведенні перевірки пред`явили довідки, які видані начальником управління кадрового забезпечення розвитку персоналу Головного управління ДПС в Одеській області та засвідчені печаткою цього управління, у яких зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 05.11.2019 дійсно працюють на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС в Одеській області.

Зазначені довідки пред`явлені 12.11.2019 бухгалтеру ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ».

Матеріали справи містять акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки від 12.11.2019 року, який складений посадовими особами ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», відповідно до якого, ревізорів-інспекторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було допущено до перевірки у зв`язку з не пред`явленням службових посвідчень, направлення на перевірку підписані виконуючим обов`язки керівника та містить виправлення.

У той же день 12.11.2019 ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» повідомила Головне управління ДПС в Одеській області про зазначену ситуацію листом №141 від 12.11.2019 (а.с.16-17).

Матеріали справи містять запит від 12.11.2019 року на адресу керівника ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» складений ревізорами-інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про наданням документів у зв`язку з проведення перевірки, а також акт від 12.11.2019р. №224/15-32-05-08 «Про відмову отримання запиту про надання документів в ході перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» код за ».

При цьому, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що зазначений запит вона навіть не намагалась вручити посадовим особам ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», оскільки вона зрозуміла, що вони взагалі відмовились отримувати будь-які документи, пов`язані з проведенням перевірки. Зазначила, що оскільки бухгалтер позивача отримала копію наказу про проведення перевірки та розписалась про це у направленнях на перевірку, відтак вона та ОСОБА_3 вважали, що їх допустили до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ». При цьому, оскільки у них не було посвідчень, а лише довідка, представники позивача відмовили у наданні документів для перевірки.

Державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Головного управління ДПС в Одеській області також складений акт від 18.11.2019 №389/15-32-05-08 «Про не надання первинних документів ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «ІНВАСС», за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року» (а.с.109); акт від 25.11.2019 №285/15-32-05-08 «Про неможливість вручення та підписання акту перевірки ТОВ «АРКАДІЯ СІТІ» код за » (а.с.110).

Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» код за , з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «ІНВАСС», код за ЄДРПОУ 4223741 за період з 01.03.2019 по 31.03.2019» (а.с.18-40).

Відповідно до Акту перевірки: «у ході перевірки ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» по господарських відносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «ІНВАСС», за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року використано слідуючи данні та документи:- дані інформаційних баз ДПС України ІС «Податковий блок»;- «Архів електронної податкової звітності». «При перевірці достовірності відображення декларування податку на додану вартість використовувались слідуючи документи:- дані податкової звітності, поданої ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ», наданої до ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДПС в Одеській області, з податку на додану вартість, а саме:

1. Податкові декларації та уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість;

2. Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів;

3. Податкові накладні; розрахунки коригування;

4. Дані системи співставлення АІС «Податковий блок».

В Акті перевірки міститься висновок: «Перевіркою встановлено порушення ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ»: 1. п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого зменшене від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту на загальну суму 114287 грн, в тому числі за березень 2019 року у сумі 114287 грн».

На підставі висновків, зазначених у Акті перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняте податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2020, яким визначено завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 114287 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2020р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на законних підставах не було допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а у посадових осіб не виникло право розпочаи проведення перевірки, оскільки останніми не були пред`явленні службові посвідчення. Суд дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому задовольнив позов.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року відповідає, а викладені у апеляційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 ПК України).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки:

- непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення);

- оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при виході на перевірку не пред`явили посадовій особі позивача власні службові посвідчення, пред`явлення яких є обов`язковим відповідно до норм Податкового кодексу України.

На підставі цього позивачем не було допущено посадових осіб до проведення перевірки, про що свідчить складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевіри від 12.11.2019 р.

Щодо твердження апелянта, що, з огляду на пред`явлення посадовій особі ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» направлення на проведення перевірки та вручення копії наказу, фактично допуск до перевірки відбувся, судова колегія зазначає, що відповідно абз.5 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

При цьому, сторонами не заперечується, що за місцезнаходженням ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» чи місцем розташування об`єкта права його власності, документальнавиъздна позапланова перевірка у період з 12.11.2019 протягом 5 робочих днів посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області не проводилась, отже, фактично відбувся недопуск ТОВ «АРКАДІЯ-СІТІ» посадових осіб відповідача до проведення перевірки, що свідчить Акт про відмову в допуску до проведення перевірки (а.с.16).

Колегія суддів звертає увагу на позицію викладену в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, відповідно до якої незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

За встановлених у справі, що розглядається, обставин щодо неправомірності проведеної перевірки позивача, судова колегія дійшла висновку про те, що такі обставини тягнуть за собою протиправність рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки, у зв`язку з чим зазначене вказує про відсутність необхідності переходити до перевірки щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Разом з тим апелянт зазначає, що замість службових посвідчень посадовими особами контролюючого органу, у зв`язку з відсутністю бланків службових посвідчень, при проведенні перевірки були пред`явлені довідки, які видані начальником управління кадрового забезпечення розвитку персоналу Головного управління ДПС в Одеській області та засвідчені печаткою цього управління, у яких зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 05.11.2019 дійсно працюють на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС в Одеській області.

Однак, колегія суддів погожується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені довідки не є службовим посвідченням та не є документом, що пред`являється посадовою особою податкового органу при виході на перевірку за приписами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Посилання апелянта на наказ ДФС України від 23.10.2014 №207 «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби», не доводить виконання посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області вимог статті 81 Податкового кодексу України щодо надання платнику податків необхідного переліку документів, які пред`являються при виході на перевірку та надають право посадовим особам розпочати таку перевірку.

Вірним є висновок суду першої інстанції про те, що наказ ДФС України від 23.10.2014 №207 «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби» не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, та, як вбачається зі змісту наказу, є внутрішнім службовим документом ДФС України, який жодним чином не змінює та не впливає на обов`язковість виконання приписів Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлює вичерпний перелік документів, що мають бути пред`явлені посадовими особами податкового органу в повному обсязі платнику податків, що є обов`язковою умовою, яка надає право приступити до проведення перевірки.

Дана норма не встановлює альтернативних видів документів, які можуть замінити, зокрема, службове посвідчення. Відтак, відсутність службового посвідчення є законною підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу платником податків до перевірки.

Аналогічний правовий висновко викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі № 820/183285/14.

Також, судом встановлено, що Акт перевірки, що міститься в матеріалах справи (а.с.18-40) та на підставі висновків якого винесено спірне рішення, в порушення п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, не містить ані дати його складання, ані реєстраційного номеру, отже не є належним доказом виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України.

Крім того, судова колегія встановила, що допитаний у справі свідок ОСОБА_2 , яка виходила на проведення перевірки повідомила суд, що їх не допустили до проведення перевірки, акт про відмову у допуску не складався, оскільки у перевіряючи був відсутній відповідний бланк.

Також, представником відповідача в судовому засіданні було підтверджено, що того ж дня ТОВ «Аркадія-Сіті» подало до ГУДПС в Одеській області лист №141, в яких було зазначено про причини не допуску інспекторів до перевірки та Акт про недопуск, який було складено самостійно бухгалтером позивача, проте відповіді на такий лист надано не було та не було заперечено з боку відповідача щодо обставни викладених у листі.

Представник відповідача не заперечував під час розгляду справи у суді як першої, так і апеляційної інстанції факту отримання цього листа ГУ ДПС в Одеській області 12.11.2019 року, однак на питання, чому не була надана відповідь по суті звернення та не враховано зазначені обставини при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем будь- яких пояснень не надано.

Оскільки з викладених вище норм податкового законодавством передбачено, що реалізація платником податків свого права на відмову у допуску позбавляє контролюючий орган дискреційних повноважень щодо проведення перевірки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з урахуванням викладених обставин справи податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі висновків акту не може вважатись правомірним, оскільки перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Лише дотримання умов та порядку проведення контролюючими органами перевірок, зокрема, документальних позапланових виїзних, може бути належною підставою для реалізації завдань контролюючого органу щодо податкового контролю.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем на законних підставах не було допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а у посадових осіб податкового органу не виникло право розпочати проведення перевірки, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 08.07.2021 року

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець