Справа № 200/11105/20-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2021 року

м. Київ

справа № 200/11105/20-а

адміністративне провадження № К/9901/23296/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року

у справі №200/11105/20-а

за позовом ОСОБА_1

до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової соціальної відпустки, як одинокій матері, за час проходження служби за контрактом з 29 квітня 2016 року по 31 жовтня 2020 року (за 2016-2020 роки) та за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за 2020 рік;

- зобов`язати відповідача виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової соціальної відпустки, як одинокій матері, за час проходження служби за контрактом з 29 квітня 2016 року по 31 жовтня 2020 року (за 2016-2020 роки) та за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за 2020 рік.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо ненарахування позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та щорічної соціальної відпустки, як одинокій матері за період з 2018 року по 2020 рік; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та щорічної соціальної відпустки, як одинокій матері, за період з 2018 року по 2020 рік, включно, виходячи з грошового забезпечення на день виключення зі списків особового складу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку 31 жовтня 2020 року. В решті вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної соціальної відпустки, як одинокій матері, за період з 29 квітня 2016 року по 18 липня 2018 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити вказану грошову компенсацію за зазначений період та прийнято нову постанову у зазначеній частині, якою визнано протиправною бездіяльність Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної соціальної відпустки, як одинокій матері, за період з 29 квітня 2016 року по 18 липня 2018 року; зобов`язано Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної соціальної відпустки, як одинокій матері, за період з 29 квітня 2016 року по 18 липня 2018 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

29 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі №200/11105/20-а.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової соціальної відпустки, як одинокій матері, за час проходження служби за контрактом та за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки і зобов`язання вчинити певні дії.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 проходила службу на посаді, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Таким чином, в силу вимог пункту першого частини шостої статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржниками не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційних скаргах відсутні та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційних скарг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі №200/11105/20-а.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційними скаргами та доданими до скарги матеріалами направити особам, які подали касаційні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

А.Г. Загороднюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду