Справа № 340/1445/21
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1445/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року (головуючий суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Відповідач), в якій просила суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови провести обрахунок його пенсії з урахуванням сум виплаченої йому: матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації грошових доходів, премій (інших виплат);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити обчислення та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 4 жовтня 2008 року виходячи з 89 % (відсотків) суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення, сум індексації грошових доходів та премій ) згідно Довідки від 14.09.2020 року за № 98-ф виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зі збереженням базового місяця проведення індексації пенсії - жовтень 2008 року, із урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено про те, що Позивач отримує пенсію з 04.10.2008 на підставі Закону України «Про державну службу», яка розрахована в розмірі 89% від середнього заробітку. При призначені пенсії в розрахунок не було включено розмір індексації грошових коштів, премій (інші виплати), матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та на оздоровлення. Після неодноразових звернень до Відповідача щодо перерахунку розміру пенсії їй стало відомо, що Відповідачем прийнято рішення від 16.10.2020 №27 про відмову в перерахунку пенсії. Вказане рішення отримано нею 04.03.2021. Позивач вважає такі дії Відповідача неправомірними, оскільки інші виплати та складові заробітної плати, з яких утримувались внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мали бути включені до складу пенсії та підлягали виплаті з моменту призначенні пенсії, але внаслідок протиправних дій Відповідача не були нараховані та виплачені в належному розмірі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року по справі №340/1445/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16.10.2020 №27 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 08.10.2020 та довідки заробітну плату від 14.09.2020 №98-ф.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити обчислення та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 4 жовтня 2008 року виходячи з 89 % (відсотків) суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення, сум індексації грошових доходів та премій ), які не були враховані при призначенні пенсії, згідно Довідки від 14.09.2020 року за № 98-ф виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не змінюючи базовий місяць для проведення індексації пенсії, із урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с.28-32).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що: Позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин; питання щодо застосування відсоткової ставки заявлено передчасно, так як перерахунок не проведено та рішення Відповідачем про її розмір не виносилось; пенсія призначається тільки з тих сум які входять в структуру заробітної плати, визначену ч. 1 ст. 33 Закону України «Про державну службу; Позивач звернувся із довідкою від 14 вересня 2020 року №98-ф лише 08 жовтня 2020 року, а просить здійснити перерахунок з 04 жовтня 2008 року.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач отримує пенсію з 04.10.2008 на підставі Закону України «Про державну службу», яка розрахована в розмірі 89% від середнього заробітку (а.с.27-32).

09.09.2020 Позивач звернулась до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 37 закону України «Про державну службу», з урахуванням всіх сум, на які нараховувались страхові внески до пенсійного фонду (а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, індексація заробітної плати, разових премій) згідно даних персоніфікованого обліку (а.с.14).

Відповідачем листом від 23.09.2020 відмовлено в перерахунку пенсій Позивачу в зв`язку зі зверненням не до того пенсійного органу в якому заявник отримувала пенсію ( а.с. 12).

08.10.2020 Позивач звернулась до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії ( а.с.68), згідно довідки від 14.09.2020 №98-ф (а.с. 13,69).

Рішенням від 16.10.2020 №27 Відповідачем відмовлено в перерахунку пенсії Позивачу на підставі довідки від 14.09.2020 №98-ф ( а.с. 8,70).

Рішення мотивовано тим, що:

- чинними нормативно-правовими актами, зокрема, Законом «Про державну службу» від 10.12 2015 № 889-VIII та постановою Кабінету Міністрів України від І4.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», перерахунок пенсій особам, яким було раніше призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ законодавством не передбачено;

- ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, який діяв на час призначення пенсії (2008 рік) не відносила матеріальна допомогу на оздоровлення, індексація заробітної плати до інших надбавок, а тому вони не були враховані при призначенні пенсії.

Правомірність рішення Відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії Позивача на підставі заяви від 08 жовтня 2020 року та довідки від 14 вересня 2020 року №98-ф є предметом судового розгляду у даній справі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, зокрема про те, що:

- отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати;

- за результатами розгляду заяви Позивача, Відповідачем було прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії останньої, а тому вимоги Позивача підлягають задоволенню саме шляхом визнання протиправним та скасування цього рішення, оскільки саме такий спосіб є належним захистом прав Позивача;

- здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії у спірному випадку не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації, оскільки фактично збільшення доходів Позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось. Перерахунок пенсії у даному випадку є відновленням порушеного права Позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суспільні відносини, які охоплювали діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу на момент призначення пенсії Позивачу регулювалися Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».

Так, за змістом статті вказаного 37 Закону на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків-не менше 25 років, для жінок-не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби-не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців,-незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII передбачалося, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині другій статті 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII було закріплено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

При цьому, частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата-це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, надбавка за особливі умови проходження державної служби та премії до державних і професійних свят, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, входили до системи оплати праці державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як слідує із довідки від 14.09.2020 №98-ф, Позивачу були нараховані та виплачені премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, матеріальні допомоги на оздоровлення, також індексація заробітної плати, при цьому на всі виплати, включені у вказану довідку, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 13).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб та індексація, премія на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, мали бути враховані при обчисленні розміру пенсії Позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії використовується як спосіб відновлення порушеного права у зв`язку з тим, що при призначенні пенсії Позивачу протиправно не було враховано всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, визначаючись щодо початку періоду, з якого порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту, колегія суддів виходить із такого.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а (провадження № 11-345апп19) питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті, слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

У цій справі суд першої інстанцій дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що при призначенні пенсії Позивачці не було враховано всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із чим відповідні дії органу пенсійного фонду слід визнати протиправними та зобов`язати Відповідача провести перерахунок пенсії.

Однак, як з`ясовано під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернулася до Управління із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку про складові заробітної плати для обчислення розміру пенсії лише в липні жовтні 2020 року, що, на думку колегії суддів, свідчить про відсутність вини пенсійного органу щодо неврахування для обчислення пенсії спірних додаткових виплат.

За таких обставин до спірних правовідносин має бути застосовано положення статті 98 Закону № 1788-ХІІ, якою передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Частиною другою цієї норми встановлено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами Закону № 1788-ХІІ. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із відповідною заявою про перерахунок пенсії в жовтні 2020 року. За таких обставин, з огляду на вказане правове регулювання, призначена останній пенсія підлягає перерахунку з 08 жовтня 2019 року (тобто за час, який передував дванадцятимісячному терміну до моменту подання Позивачкою до Управління ПФУ додаткових документів для перерахунку пенсії).

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а (провадження № 11-345апп19).

Велика Палата Верховного Суду у цій постанові, звернула увагу і на те, що приписи частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.

Велика Палата Верховного Суду також відзначила, що сьогоднішній стан системи пенсійного забезпечення не передбачає прямого взаємозв`язку між розміром сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та розміром пенсійних виплат. Водночас, зважаючи на соціальну солідарність та справедливість у системі соціального захисту, до складу якої входить система пенсійного забезпечення, держава нормативно встановлює передумови щодо визначення пропорційної взаємозалежності між особистою участю особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та рівнем її подальшого пенсійного забезпечення за рахунок вказаної системи фінансування пенсій та інших соціальних виплат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 814/779/17). Така пропорційність досягається, зокрема, можливістю отримати перерахунок пенсії за попередній період у разі подання до управління ПФУ нових документів, але за визначений частиною другою статті 98 Закону №1788-ХІІ період.

Разом з цим, щодо вимог Позивача в частині здійснення перерахунку пенсії виходячи з 89% суми заробітної плати державного службовця, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із статтею 5 КАС України, судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Відповідно, дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо: по-перше, такі дії вчинені владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції і по-друге, оспорювані дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Враховуючи те, що Відповідач відмовив Позивачу у перерахунку пенсії, і як наслідок питання щодо визначення відсотка суми заробітної плати державного службовця який враховується для розрахунку пенсії в межах даної справи останнім не вирішувалося, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо передчасності цих позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються у заробіток, у тому числі з урахуванням: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації грошових доходів та премій, визначених у довідці від 14 вересня 2020 №98-ф, починаючи з 08 жовтня 2019 року та враховуючи раніше виплачені суми.

Щодо вимог Позивача про зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії зі збереженням базового місяця проведення індексації жовтень 2008 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (далі Закон №1282-ХІІ) у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до статті 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Згідно із пунктом 5 вказаного Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Виходячи з викладеного, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. У разі підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії у спірному випадку не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації, оскільки фактично збільшення доходів Позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось. Перерахунок пенсії, у даному випадку, є відновленням порушеного права Позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Щодо доводів Відповідача про пропуск Позивачем строку звернення до суду, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали даної справи не містять доказів вручення Позивачу рішення від 16.10.2020 №27 щодо відмови в перерахунку її пенсії з урахуванням довідки від 14.09.2020 №98-ф.

При цьому, відповідно до обґрунтувань позовних вимог Позивач отримала рішення про відмову у перерахунку пенсії 04.03.2021, з позовом до суду звернулась 31.03.2021, тобто, в межах строку встановленого ст. 122 КАС України, що свідчить про безпідставність доводів Відповідача про пропуск Позивачем строку звернення до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, однак застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 27 квітня 2021 року необхідно частково змінити.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №340/1445/21 змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №340/1445/21 в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються у заробіток, у тому числі з урахуванням: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації грошових доходів та премій, визначених у довідці від 14 вересня 2020 №98-ф, починаючи з 08 жовтня 2019 року та враховуючи раніше виплачені суми».

В решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №340/1445/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов