Справа № 640/19209/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

09 липня 2021 року м. Київ № 640/19209/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлія Ігорівна про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) до Міністерства юстиції України (відповідач, Мін`юст), треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлія Ігорівна про визнання протиправним та скасування наказу, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юсту № 211/5 від 18.01.2021 про задоволення скарги ОСОБА_2 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2020 за № 31512-22-20.

Ухвалою суду від 09.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У подальшому через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій просить суд до набрання законної сили рішенням у справі:

- зупинити дію наказу Міністра юстиції № 211/5 від 18.01.2021 «Про скасування рішень № 54170767 від 21.09.2020, № 54171045 від 21.09.2020, прийнятих державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною»;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським , районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вчиняти будь-які інші реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Згадана заява вмотивована очевидною протиправністю дій комісії, натомість, оскаржуваного наказу, крім того, за відсутності заходів забезпечення позову, істотно ускладниться поновлення порушеного права позивача.

Із наявних у матеріалах справи документів судом встановлено наступне.

Державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною здійснено державну реєстрацію припинення обтяження (заборони) та іпотеки об`єкта нерухомого майна відповідно до рішень № 54170767 від 21.09.2020, № 54171045 від 18.01.2021.

Від ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України надійшла скарга на згадані рішення, за наслідком розгляду якої, Колегія Мін`юсту з розгляду скарг виклала висновок від 04.11.2020, за змістом якого, скаргу рекомендовано задовольнити, а рішення скасувати.

В обґрунтування наведеного висновку зазначено про порушення державним реєстратором обов`язку перевірки документів, зокрема, ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03.01.2020 у справі № 757/25122/19-ц, інформація щодо якої заборонена до оприлюднення.

У подальшому, на підставі висновку прийнято наказ Міністерства юстиції України № 211/5 від 18.01.2021, в якому викладено:

- скаргу ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі;

- скасувати рішення від 21.09.2020 № № 54170767, 54171045, прийняті державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною;

- анулювати доступ державному реєстратору Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству;

- виконання пункту 3 наказ покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Очевидна протиправність обґрунтована неповідомленням про розгляд скарги та ненаданням копії такої скарги, що призвело до прийняття оскаржуваного наказу без урахування позиції особи, якої він стосується.

Істотне ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду пояснюється тим, що у разі незабезпечення позовної заяви, наведені вище та подальші реєстраційні дії будуть скасовані, що призведе до істотних змін, зокрема, корпоративних прав позивача, оскільки об`єкт нерухомого майна внесено до статутного капіталу ТОВ «Преміум Рітейл», директором та учасником якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Насамперед, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Необхідно зазначити, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. У даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, позивач заявляє про зупинення акту індивідуальної дії та заборони іншим особам діяти на підставі такого акту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції (Порядок № 1128).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації) (п. 1 Порядку № 1128).

За змістом п. 10 Порядку № 1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Із офіційного тексту мотивувальної частини висновку колегії Мін`юсту убачається, що до уваги під час розгляду скарги взято лише викладені у скарзі доводи, при цьому, жодної оцінки поясненням державного реєстратора та ОСОБА_1 не надано.

Як зазначає позивач, повідомлення про скаргу та про її розгляд від колегії Мін`юсту не надходило.

У контексті п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зобов`язаний перевірити, чи прийняте рішення з урахуванням права особи на участь у процесі його прийняття. Даний обов`язок є відображенням загального права особи на вчинення дій під час вирішення питання про виникнення, зміну або припинення прав та/або обов`язків такої особи.

Таким чином, оцінка згаданій бездіяльності надаватиметься судом при розгляді справи по суті, водночас, на етапі розгляду заяви про забезпечення позову, доведеними та не спростованими є наступні твердження: 1) повідомлення зацікавленої сторони за Порядком № 1128 не гарантує обізнаність такої сторони, оскільки за відсутності контактних даних, згаданий порядок не передбачає додаткових заходів належної обачності з метою належного донесення інформації, 2) принципи врахування думки сторін та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, яким змінюються права або обов`язки особи, вимагає від такого суб`єкта вчинення дій, зокрема, щодо належного повідомлення сторони, та врахування її пояснень, якщо остання матиме намір викласти такі.

При цьому, під належним повідомленням слід розуміти не лише формальні дії щодо направлення інформації за контактними даними, зазначеними в скарзі, у разі наявності таких, а й докладання, в межах повноважень, зусиль щодо встановлення актуальних контактних даних.

В іншому випадку, фундаментальне право особи висловити власну точку зору під час прийняття рішення, що її стосується, не матиме жодного реального відображення на практиці.

Резюмуючи викладене, Колегія Мін`юсту, маючи можливість належним чином повідомити заінтересованих сторін та оперувати їхніми доводами, допустила бездіяльність, яка призвела до позбавлення права, зокрема, ОСОБА_1 на участь у процесі прийняття рішення щодо нерухомого майна, яке належить останній на праві приватної власності.

Як вже зазначалось, оцінка правомірності або протиправності такої бездіяльності, в розрізі спеціальних нормативно-правових актів, надаватиметься під час розгляду справи по суті, водночас, порушення загального права особи, незалежно від того, чи відбулось таке обмеження внаслідок справедливих нормативних застережень або через дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, завжди містять ознаки протиправності, яка є очевидною в контексті наявних на даний час матеріалів справи.

Наведені обставини є самостійними для висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Як вже зазначалось, унеможливлення або істотне ускладнення виконання рішення суду пояснюється скасуванням подальших реєстраційних дій щодо нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , яке наразі внесено до статутного капіталу ТОВ «Преміум Рітейл», директором та учасником якої є ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що оцінка впливу виконання оскаржуваного наказу на корпоративні права ОСОБА_1 та діяльність ТОВ «Преміум Рітейл» не віднесено до предметних повноважень адміністративних судів, крім того, з даного приводу позивачем не надано достатніх доказів.

За загальним висновком суду, з урахуванням встановлених ознак очевидної протиправності бездіяльності, допущеної комісією відповідача під час розгляду скарги ОСОБА_2 , яка полягала у незабезпеченні заінтересованої сторони правом на викладення пояснень, збереження статусу кво, шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу № 211/5 від 18.01.2021 до вирішення спору по суті, є найбільш сприятливим, з точки зору співмірності, превентивним заходом, якого вимагає спір, що виник між сторонами.

При цьому, заборона суб`єктам державної реєстрації, визначеним в ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вчиняти дії щодо скасування рішень № 54170767 від 21.09.2020, № 54171045 від 21.09.2020, з однієї сторони, гарантуватиме мету забезпечення позову на рівні окремого суб`єкта державної реєстрації, як особи, якої стосується обов`язкове до виконання судове рішення, з іншої - не створить перешкод для подальшої діяльності заінтересованих осіб (учасників справи), оскільки склад майнових прав на нерухоме майно не зазнав суттєвих змін за наслідком скасування обтяжень.

При цьому, у разі відмови в забезпеченні позову, виконання оскаржуваного наказу призведе до повернення стану речей, який існував до вчинення реєстраційних дій на підставі рішень № 54170767 від 21.09.2020, № 54171045 від 21.09.2020.

Слід зазначити, що оскаржуваний наказ в частині пункту про анулювання доступу державному реєстратору Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не зачіпає права ОСОБА_1 , а зупинення дії такого пункту жодним чином не пояснюється позивачем, з огляду на що, відсутні підстави для зупинення його дії.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наявних у матеріалах справи.

Слід звернути увагу на те, що подання учасниками справи нових документів та з`ясування обставин справи можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову (ст. 157 КАС України) або заміни одного заходу забезпечення позову іншим (ст. 155 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 4- 6 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 150- 154, 156, 241, 243, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зупинити дію наказу Міністра юстиції № 211/5 від 18.01.2021 «Про задоволення скарги» в частині п. 2 щодо скасування рішень № 54170767 від 21.09.2020, № 54171045 від 21.09.2020, прийнятих державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною.

3. Заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським , районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вчиняти будь-які інші реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

4. У задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині відмовити.

5. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

6. Дана ухвала набирає законної сили датою її постановлення та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Боржник: Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко