Справа № 160/2831/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2021 року Справа № 160/2831/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради (СЗШ № 29) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з позовом до комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради (СЗШ № 29), в якому просить суд:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, б-р Будівельників, 24 комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ - 23372425), до повного усунення порушень;
Позивач зазначає, що подальша експлуатація об`єкта відповідача із вищезазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 17.05.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідачем на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Відповідач зазначає, що не погоджується з висновками позивача, викладеними в акті перевірки та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідач звертає увагу, що КЗ «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради після отримання акту перевірки здійснюється поетапне усунення виявлених порушень.
Так, відповідач вказує, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, відповідачем частково усунуто. Тому, на думку відповідача, відсутні підстави для застосування будь-яких примусових заходів, оскільки, більшість вимог позивача добровільно виконано, інша частина буде виконана у найближчий термін.
Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.
- пункт 4 розділу І ППБУ - не забезпечено пожежну безпеку шляхом проведення організаційних заходів, а саме: в приміщенні бібліотеки використовуються стелажі із горючих матеріалів (підпункт 6 пункт 6 розділу VIII Наказу Міністерства освіти і науки України № 974 від 15.08.2016 року «Про затвердження Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України»);
- пункт 2.37 глави 2 розділу III ППБУ - допускається знімання дверей вестибюлів, холів і сходових кліток;
- пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ; пункт 2 розділу III ПТБ - не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту;
- пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ - не доукомплектовано приміщення закладу первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку, а саме: не забезпечено приміщення, призначені для виготовлення кулінарної продукції та (або) приготування їжі, переносними вогнегасниками з можливістю гасіння пожежі класу Р з розрахунку один вогнегасник на одне окреме робоче місце для виготовлення кулінарної продукції та (або) приготування їжі (пункт 8 розділу VI, додаток 10 Наказу МВС №25 від 15.01.2018 року «Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників»);
- пункт 2.16 глави 2 розділу III ППБУ - допускається улаштування глухих (незнімних) металевих ґрат на вікнах приміщень закладу, на першому поверсі, де проходить навчальний процес. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті) (пункт 14 розділу III Наказу МОН № 974 від 15.08.2016 року);
- пункт 2.12 глави 2 розділу III ППБУ - допускається використання приміщення електрощитової не за призначенням, а саме: приміщення електрощитової захаращено сторонніми предметами;
- підпункт 3 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не забезпечено приєднання пожежного плоскоскладного рукава до крана в пожежному кран-комплекті № 1;
- пункт 2.15 глави 2 розділу III ППБУ - стаціонарні зовнішні пожежні сходи утримуються не пофарбованими;
- пункт 2.26 глави 2 розділу IV ППБУ - не забезпечено лінії живлення до побутового кондиціонера, в кабінеті директора, автономним пристроєм електричного захисту;
- пункт 16 розділу II ППБУ - керівник та відповідальна особа не пройшли спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум) та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013року року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях», (пункт 16 Постанови КМУ від 26.06.2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»);
- пункт 8 частини першої ст. 20 КЦЗУ, пункт 1 глави 6 розділу V ПТБ - не забезпечено навчання керівного складу і фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, в установленому законодавством порядку (пункт 11 ПКМУ від 23.10.2013 року № 819).
Копію акту було вручено директору відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується особистим підписом в самому акті перевірки.
Позивач вважає, що подальша експлуатація об`єкта, а саме, будівлі за адресою: АДРЕСА_1 комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради із зазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та /або здоров`ю людей, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).
Відповідно до ст. 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок, відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).
Приписами статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено порядок здійснення планових заходів.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
За нормами частини п`ятої статті 4 Закону № 877 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
У силу пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Як встановлено частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а, отже, воно є оціночним.
Разом з цим, на переконання суду, зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки, такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.
Суд також виходить з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єкта є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).
Судом встановлено, що відповідачем вчинено ряд дій для усунення порушень, що підтверджується матеріалами справи, а саме: дерев`яні полиці на стелажах, розміщених у бібліотеці, оброблені вогнезахисною речовиною; приміщення їдальні забезпечено вогнегасниками ВВК-2 та ВВПА-400, які застосовуються для гасіння пожеж класу F; усунено захаращення електрощитової стронніми предметами; приєднано пожежний плоскоскладний рукав до крану в пожежному кран-комплекту №1; стаціонарні пожежні сходи пофарбовані у червоний колір; лінії живлення до побутового кондиціонера у кабінеті директора забезпечено автономним пристроєм електричного захисту; директор закладу та відповідальна особа пройшли спеціальне навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки, про що отримали відповідні посвідчення, а також здійснено навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту.
Щодо наявності металевих грат на вікнах закладу на першому поверсі, де проходить навчальний процес, то відповідач посилається на те, що навчання відбувається лише у класах трудового навчання, а саме, у класі для дівчат вікна без грат, а у класі для хпопців наявні 2 виходи один до коридору та другий запасний. Крім того, з коридору є 5 евакуаційних виходи, кожен з яких має лише засуви, що полегшує евакуацію у разі необхідності.
Щодо не забезпечення працюючого персоналу засобам індивідуального захисту, то відповідач зазначає, що ним направлено на погодження з ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій обсяги забезпечення, розроблені відповідно до постанови КМУ від 19.08.2002 року № 1200.
Разом з тим, судом встановлено, та відповідачем підтверджено у відзиві, що КЗ «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради не усунуто частину порушень, які потребують фінансування, а саме: обладнання будівлі пожежною сигналізацією; обладнання будівлі системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; допущення знімання дверей вестибюлів, холів і сходових кліток.
З матеріалів справи вбачається, що КЗ «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради неодноразово зверталося до Департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради з відповідними листами щодо виділення коштів для усунення порушень, виявлених під час перевірки.
Разом з тим, суд зазначає, що наявність означених листів не спростовує та не усуває виявлених перевіркою порушень, які не усунені та продовжують існувати, а також створювати загрозу для життя та здоров`я людей.
Беручи до уваги вищевикладене, суд погоджується з позицією позивача, що подальша експлуатація об`єкта із порушеннями пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Суд зазначає, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта шляхом зупинення експлуатації зазначеного об`єкта направлені на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
При цьому, суд виходить з того, що застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивачем не були понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, таким чином судом розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради (СЗШ № 29) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта - задовольнити.
Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, б-р Будівельників, 24 комунального закладу «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ - 23372425), до повного усунення порушень.
Зобов`язати комунальний заклад «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ - 23372425) зупинити експлуатацію об`єктів, а саме, будівлі за адресою: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, б-р Будівельників, 24, до повного усунення порушень.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12.07.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька