Справа № 580/2248/21
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року справа № 580/2248/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представника позивача Короля О.А.(за ордером),

представника відповідача Хилі А.С. (за посадою),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Черкаської обласної прокуратури (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286), в якому просить

-визнати протиправним та скасувати наказ керівника Черкаської обласної прокуратури №241к від 16.03.2021 про переведення позивача на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області;

-зобов`язати керівника Черкаського обласної прокуратури винести наказ про переведення позивача з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури.

21.04.2021 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

25.05.2021 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

03.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірним наказом позивача протиправно переведено із посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області до Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області без його згоди. Вказано, що наказ винесений в супереч п. 18, 19 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» в наслідок відсутності права у відповідача переводити прокурора в межах відповідної області, за умови успішного проходження атестації. Наголошено, що оскільки спеціальні нормативно-правові акти не регулюють питання гарантій прав прокурорів під час переведення на рівнозначну посаду в інший населений пункт (місцевість), застосуванню підлягає загальне законодавство, а саме ст. 32 КЗпП України в якій унормовано, що переведення на роботу в іншу місцевість допускається тільки за згодою працівника. Окрім того, на момент винесення спірного наказу у Черкаській окружні прокуратурі Черкаської області були вакантні посади прокурорів в м. Черкаси, які без будь-якої мотивації не запропоновані. Таким чином, позивач вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач до суду надав відзив, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення вмотивовані тим, що на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» керівником Черкаської обласної прокуратури Грушовенку Є.Г. надано пропозицію від 15.03.2021 №07-259 вих-21 обійняти вакантну посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області, з якою останній ознайомився під підпис 15.03.2021 та погодився згідно заяви від 16.03.2021. При цьому вказано, що чинним законодавством не передбачено обов`язок суб`єкта призначення, в даному випадку керівника обласної прокуратури, пропонувати прокурору обійняти посаду лише в тій місцевості, в якій він працював до часу створення та початку роботи окружних прокуратур. Вважає безпідставним та таким що суперечить вимогам чинного законодавства посилання ОСОБА_1 на необхідність застосування норм Кодексу законів про працю України, оскільки лише спеціальне законодавство підлягає до застосуванню в наслідок особливого порядку призначення прокурорів.

В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.03.2021 наказом керівника Черкаської обласної прокуратури №241к наказано перевести прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області Грушовенка Є.Г. на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області з 16.03.2021.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що згідно рішення №1 від 09.12.2020 кадрової комісії №6, прокурор Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 успішно пройшов атестацію.

15.03.2021 за вих. №07-259 вих.21 керівником Черкаської обласної прокуратури Грушовенку Є.Г. на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» та наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №2ш про затвердження структури і штатної чисельності Черкаської обласної прокуратури у зв`язку з успішним проходженням атестації запропоновано обійняти вакантну посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області.

15.03.2021 ОСОБА_1 керівнику Черкаської обласної прокуратури подано заяву з запереченням про переведення його на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області в наслідок наявності вакантних посад у Черкаській окружній прокуратурі Черкаської області та враховуючи сімейні обставини.

Суд врахував, що у відповідності до біографічної довідки від 12.05.2020 - ОСОБА_1 з 2015 року перебував на посаді прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області.

16.03.2021 ОСОБА_1 керівнику Черкаської обласної прокуратури подано заяву про надання згоди на переведення його з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області у зв`язку з ненаданням пропозицій на переведення на посаду прокурора Черкаської окружної прокуратури Черкаської області.

Крім того, як встановлено судом з штатного розпису на 15.03.2021 Черкаської обласної прокуратури, та з урахуванням листа керівника Черкаської обласної прокуратури від 29.03.2021 №07-386 вих-21, в Черкаській окружній прокуратурі Черкаської області наявні були 9 вакантних посад.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 123 Конституції України, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України регулює Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який містить спеціальні норми організації та порядку діяльності органів прокуратури України, особливості розгляду трудових спорів (зокрема, питання проходження служби в органах прокуратури, звільнення з неї, права і обов`язки прокурорів, їх соціальні гарантії та ін.).

Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена ст. 16 Закону України Про прокуратуру, є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX (далі -Закон №113-IX), запроваджено реформування системи органів прокуратури.

При цьому, Законом №113-IX доповнено статтю 32 Кодексу законів про працю України та уточнено, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Крім того, згідно п. 18 розділу II Закону №113-IX, у разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою може бути переведений Генеральним прокурором на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, а керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. При цьому переведення прокурора може бути здійснено в орган прокуратури, що є рівнозначним, вищим або нижчим щодо органу прокуратури, в якому він обіймав посаду прокурора на день набрання чинності цим Законом, з урахуванням вимог щодо стажу роботи в галузі права, визначених у статті 27 Закону України "Про прокуратуру". При переведенні на посаду прокурора окружної прокуратури вимоги щодо стажу, передбачені частиною першою статті 27 Закону України "Про прокуратуру", не поширюються на прокурорів військових прокуратур, які успішно пройшли атестацію.

Відповідно до пп. 4 п. 19 розділу II Закону №113-IX, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

Суд звернув увагу, що даною нормою встановлено підстави звільнення прокурора у разі ненадання згоди в принципі на переведення до окружної прокуратури з урахування штатного розпису.

Частина 5 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» встановлює, що на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 31.01.2018 у справі № 803/31/16, від 30.07.2019 у справі № 804/406/16, від 08.08.2019 у справі № 813/150/16.

Отже, положення КЗпП України не підлягають застосуванню до правовідносин щодо звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальним законодавством. Саме таку позицію висловлено Верховним Судом у постанові у справі № 804/211/16 від 08.10.2019.

Водночас, Законом України «Про прокуратуру» не встановлено гарантій прав прокурорів під час переведення на рівнозначну посаду в інший населений пункт (місцевість) під час проведення ліквідації чи реорганізації прокуратур.

Згідно ч. 5 ст. 32 КЗпП України, переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус.

Суд враховує, що Закон України «Про прокуратуру» не містить норми щодо особливості правового статусу при переведенні прокурорів, за виключенням специфіки посади.

Таким чином, внесені Законом № 113-ІХ зміни до ч. 5 ст. 32 КЗпП України, не визначають особливостей регулювання трудових відносин під час переведення прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом.

Згідно ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус.

Таким чином, підставою для припинення трудового договору, у зв`язку зі зміною істотних умов праці є неможливість збереження колишніх умов праці.

Згідно листа керівника Черкаської обласної прокуратури від 29.03.2021 №07-386 вих-21, у Черкаській окружній прокуратурі, яка утворена після припинення роботи Черкаської місцевої прокуратури, як у день надання пропозиції, так і у день винесення спірного наказу, були наявні 9 вакантних посад прокурорів.

Суд звернув увагу, що відповідачем проігноровано під час переведення позивача у іншу місцевість: наявність малолітньої дитини, яка навчається в м. Черкаси (довідка Черкаської загальноосвітньої школи №15 від 01.04.2021 №24); наявність житла в м. Черкаси (договір купівлі-продажу квартири від 21.12.2020 та довіреності від 21.12.2020 на управління квартирою); наявність роботи у ОСОБА_2 (дружина) в м. Черкаси та відсутність житла в смт. Драбів.

Крім того, заява від 16.03.2021 про надання згоди позивачем на переведення, подана з урахуванням вимоги п. 19 розділу II Закону 113-ІХ (відсутність згоди прокурора на переведення є підставою для його звільнення).

Відповідно до ст. ст. 38, 43 Конституції України, громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, які належить задовольнити.

Посилання представника відповідача на п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону №1697-VII, що керівник обласної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів обласних та окружних прокуратур у встановленому цим Законом порядку, то останнє є необгрунтоване, оскільки в даному випадку здійснювалося переведення, а не призначення.

Щодо зобов`язання керівника Черкаського обласної прокуратури винести наказ про переведення позивача з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури, суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. У такому разі не відбувається перебирання непритаманних суду повноважень державного органу (за відсутності обставин для застосування дискреції), а здійснюється виконання судом власної компетенції з відновлення порушеного права. Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Разом з тим, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Тобто, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи, викладене, суд вважає за потрібне зобов`язати Черкаську обласну прокуратуру видати наказ про переведення ОСОБА_1 з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів КАС України, відповідач не довів правомірність прийнятого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Черкаської обласної прокуратури №241к від 16.03.2021 про переведення ОСОБА_1 на посаду прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області.

Зобов`язати Черкаську обласну прокуратуру видати наказ про переведення ОСОБА_1 з посади прокурора Черкаської місцевої прокуратури на посаду прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 09.07.2021