Справа № 826/15361/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Київ № 826/15361/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІДІДЖІ ГРУП» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІДІДЖІ ГРУП» (надалі - Позивач, ТОВ «ІДІДЖІ ГРУП») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (надалі - Відповідач), у якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 26.07.2018 №63.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що продукція, щодо якої встановлено порушення, містила знак відповідності, а висновки акта перевірки є безпідставними.

Заперечуючи проти позовних вимог представником Відповідача зазначено, що в ході перевірки виявлено продукцію, яка не містила знак відповідності технічним регламентам, що зафіксовано в акті перевірки та в подальшою стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладання на Позивача штрафних санкцій.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

На підставі листа Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 14.05.2018 №Д-151/7445-18 та листа Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 16.03.2018 №10-01-19/2176, наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 11.07.2018 №2098 та направлення на проведення перевірки від 11.07.2018 №2062, в період з 12.07.2018 по 13.07.2018 Відповідачем проведено позапланову невиїзну поєднану з виїзною перевірку характеристик продукції:

- джерело безперебійного живлення ТМ «EnerGenie», арт. EG-UPG-B650-02, виробник Китай, д/в 07.2017;

- джерело безперебійного живлення ТМ «EnerGenie», арт. EG-UPG-B850-02, виробник Китай, д/в 07.2017;

- стабілізатор ТМ «EnerGenie», арт. EG-AVR-D2000-01, виробник Китай, д/в 12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 12.07.2018 №2098/59, згідно висновків якого, Позивачем порушено вимоги Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067, Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077, а саме на електрообладнанні та на його табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам (дане порушення зафіксовано в акті ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.07.2018 №63).

Відповідачем складено протокол від 13.07.2018 №2098/59 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

На підставі вказаного акта Відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №04.1-1039 від 12.07.2018, №04.1-1040, №04.1-1041, якими Позивача зобов`язано усунути формальну невідповідність стосовно продукції, зазначеної в акті.

В подальшому Відповідачем винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 26.07.2018 №63, якою на Позивача накладено штраф у розмірі 3300 (1100 за кожне порушення) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 56100,00 грн.

Вважаючи дану постанову Відповідача про накладення штрафних санкцій протиправною, Позивачем оскаржено її до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Норми матеріального права в цій справі суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2735-VI.

Абзацом 9 статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Частиною другою статті 4 вказаного Закону встановлено, що метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (частина 5 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту «б» пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції (частина 3 статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників: якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції.

При цьому, згідно статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами.

Вимоги стосовно захисту здоров`я та безпеки людей і свійських тварин та майна, яким повинно відповідати низьковольтне електричне обладнання (далі - електрообладнання) з метою надання його на ринку України встановлює Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1067 (далі - Регламент №1067).

Пунктом 3 Регламенту №1067 визначено, що знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що електрообладнання відповідає вимогам, які застосовуються до зазначеного електрообладнання та визначені в технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування.

Згідно з пунктом 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067 (далі - Технічний регламент), знак відповідності технічним регламентам наноситься на електрообладнання або на його табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи.

Відповідно до Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1184, знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання. Знак відповідності супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган був залучений на етапі контролю виробництва. Ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності наноситься самим органом або за його вказівкою виробником чи уповноваженим представником.

Вимоги до обладнання з метою забезпечення надання на ринку України обладнання, яке відповідає належному рівню електромагнітної сумісності встановлює Технічний регламент з електромагнітної сумісності обладнання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077 (далі - Регламент №1077).

Пунктами 45-46 Регламенту №1077 визначено, що знак відповідності технічним регламентам наноситься на апаратуру або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі неможливості або невиправданості через характер апаратури нанесення знака відповідності технічним регламентам він наноситься на пакування та супровідні документи. Знак відповідності технічним регламентам наноситься перед введенням апаратури в обіг.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що знак відповідності технічним регламентам може наноситись на пакування та супровідні документи лише у разі неможливості або невиправданості через характер апаратури.

З матеріалів справи слідує, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувало порушення ТОВ «ІДІДЖІ ГРУП» правил застосування знаку відповідності технічним регламентам, а саме, його не нанесення безпосередньо на товар.

Відповідачем зазначено про те, що Позивачем не надано доказів щодо неможливості розміщення знаку відповідності на пристрої.

Крім того, під час перевірки Позивачем нанесено на обладнання, яке є об`єктом перевірки, знаки відповідності технічним регламентом, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас, Відповідачем зазначено про те, що нанесення знаку відповідності на оглянуту продукцію під час перевірки не спростовує факт поставлення продукції розповсюджувачу з порушенням вимог Регламентів №1067 та №1077.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

ТОВ «ІДІДЖІ ГРУП» не спростовано факту допущення ним порушення вимог Регламентів №1067 та №1077 на момент огляду Відповідачем продукції, яка є об`єктом перевірки.

Крім того, в матеріалах справи фотознімки оглянутої Відповідачем продукції до розміщення Позивачем знака відповідності та після нанесення такого знака.

Отже, Позивачем не спростовано факту поставлення продукції розповсюджувачу з порушенням вимог Регламентів №1067 та №1077, як і не надано доказів неможливості розміщення знаку відповідності на пристрої або на табличці з технічними даними.

В результаті постачання продукції розповсюджувачу Позивачем поставлено продукцію без нанесення національного знаку відповідності, тобто в порушення Регламентів №1067 та №1077, тому постанова про накладення штрафних санкцій від 27.06.2018 №63 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ІДІДЖІ ГРУП» - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ІДІДЖІ ГРУП» (, адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, 27).

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (, адреса: 03151, м. Київ, вул. Волинська, 12).

Суддя Н.М. Клименчук