Справа № 175/1959/20
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2021-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1959/20
Провадження № 2-а/175/40/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Новік Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу батальйону №4 роти №4 УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову серії серії ЕАМ №2612069 від 31 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 225 гривень, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування позову зазначає, 31 травня 2020 року заступником командира взводу патрульної поліції роти №4 батальйону №4 УПГІ в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Пилипенко Дмитром Анатолійовичем складено постанову серія ЕАМ № 2612069 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 255 грн. за порушення вимог наказових знаків. Вважає постанову протиправною та безпідставною виходячи з наступного.

31 травня 2020 року позивач рухався на транспортному засобі «Реugeot-607» державний номер НОМЕР_1 по дорозі у напрямку в м. Дніпро, де мене зупинили співробітники патрульної поліції, поряд з ЖК «Дніпровська Брама», а саме за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Володимирська, 1 та склали оскаржувану постанову, пояснивши, що він рухався в зоні дії дорожнього знаку 5.45 та 5.70 із швидкістю 92 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 42 км/год. та порушив п. 12.4 ПДР України «швидкість руху у населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.».

Звертає увагу суду, що в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності заст. 122 ч.1 КУпАП, працівники патрульної поліції зазначили місце вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи адресу м. Дніпро, проспект Слобожанський, 128 А, хоча фактичне місце зупинки його автомобіля та розгляд вказаної справи, є ділянка дороги у напрямку в м. Дніпро, поблизу ЖК «Дніпровська Брама», а саме: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Володимирська, 1 .

Таким чином, місце вчинення адміністративного правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за адресою де його взагалі не було, що є порушенням та самостійним доказом того, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.8.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 «Про правила дорожнього руху» дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Вважає, що знак, який застосовується для позначення початку населеного пункту, тобто дорожній знак 5.45, було розміщено з порушенням вимог ПДР та вимогам національного стандарту, оскільки було ускладнено його видимість та інформативність.

Тобто, не погоджується з рішенням про притягнення його до адміністративної відповідальності оскільки, вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення були порушені процесуальні та матеріальні норми права.

Також з даною постановою не погоджується, оскільки вона винесена інспектором незаконно на місці зупинки автомобілю, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, відповідач позбавивши позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП, а також порушив ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національне поліцію».

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року Озерянської Ж.М. відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу батальйону №4 роти №4 УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року Озерянської Ж.М. заяву судді Озерянської Жанни Миколаївни про самовідвід - задоволено. Адміністративну справу №175/1959/20-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу батальйону №4 роти №4 УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передати до канцелярії Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 31 КАС України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справа передана судді Новік Л.М.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року Новік Л.М. дану справу прийнято до свого провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їх участі.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській областінадійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За фактом вчинення позивачем правопорушення була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. З боку відповідача не було порушено процедуру розгляду справи. Позивача було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Також у відзиві зазначається, що адміністративно територіальною одиницею є Дніпропетровська область, що стосується думки позивача, стосовно необхідності проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення саме за адресою розташування органу, співробітником якого є відповідач. Притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні. Фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. На підтвердження порушення позивачем пункту 12.4 ПДР відповідно до статті 251 КУпАП та статті 77 КАС України до суду надано DVD диск з записами приладу ТruСаm із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення та фото з приладу ТruСаm.

Відповідачем 2 заступником командира взводу батальйону №4 роти №4 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Пилипенком Д.А. були надані пояснення аналогічні викладеним у відзиві відповідача-1.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАМ №2612069 від 31 травня 2020 у м. Дніпро, пр.. Слобожанський, 128а, водій ОСОБА_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 92 км/год, чим перевищив дозволену швидкість на 42 км/год, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TRUCAM 000582, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 255 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно.

Пункт 1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 " Кінець населеного пункта".

Водночас, п. 12.4 ПДРУкраїни передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в «населеному пункті» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДРУкраїни на 33 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач послався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні «населеного пункту» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом ТruСаm 000582.

Дослідивши долучені відповідачем фотознімки та відео фіксацію приладу ТruСаm 000582, судом встановлено, що вказані фотознімки та відеофіксація не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Відтак, відповідач, який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Разом з тим, судом враховано положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль «Реugeot-607» державний номер НОМЕР_1 наведено ціль та протягом декількох секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне тремтіння приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam 000582 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким би підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу батальйону №4 роти №4 УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пилипенко Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії серії ЕАМ №2612069 від 31 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 225 гривень, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.М. Новік