Справа № 240/16801/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Єгорової Н.М. та суддів Сорочка Є.О, Федотова І.В., перевіривши клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору та апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої суддівської винагороди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 КАС України.

Апелянту надано строк десять днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду: оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору.

02 червня 2021 року відповідач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у якому апелянт посилається на недостатнє фінансування.

Перевіривши клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18, положення пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від їх майнового стану. Проте положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичних осіб за наявності майнового критерію, але тільки у справах предметом позову яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом спору в цій справі є перерахунок та виплата суддівської винагороди, а тому справа пов`язана із захистом соціальних та трудових прав, на яку поширюється дія пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», отже для вирішення питання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору необхідно перевірити майновий критерій.

В контексті вищевикладеного колегія суддів зазначає, що майновий стан є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Апелянт, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Вищевказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 05 лютого 2021 року у справі № 420/7188/20, та яка підлягає врахуванню згідно з приписами частини п`ятої статті 242 КАС України.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою, в тому числі, забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Аналогічна позиція також викладена в ухвалі Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 340/661/19.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Жодних інших документів на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2021 року від апелянта не надходило, отже, станом на 07 липня 2021 року судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі є несплаченим, відповідно, недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не усунуті.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною сьомою статті 298 КАС України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 169, 255, 298 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої суддівської винагороди - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко,

І.В. Федотов