Справа № 806/538/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 липня 2021 року м. Житомир справа № 806/538/16
категорія 111030700
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що нею не було допущено порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, оскільки вона не реалізовувала підакцизний товар, а громадянка ОСОБА_2 , яку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніколи не працювала у неї продавцем, з урахуванням того, що: у період з 27.06.2015 по 14.07.2015 вона не вела господарську діяльність (що підтверджується відсутністю записів у книзі обліку доходів за вказаний період), оскільки перебувала на лікуванні у м. Трускавці, що підтверджується проїзними документами; 14.07.2015 будь-яких перевірок діяльності ФОП ОСОБА_1 , у тому числі діяльності магазину, як податковими так і іншими органами не проводилось, з урахуванням того, що магазин 14.07.2015 взагалі не працював.
Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 18.07.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016, у задоволенні позову відмовив повністю.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суди виходили з того, що: згідно пояснень інспектора і свідків магазин ПП " ОСОБА_1 " 14.07.2015 був відчинений, в ньому знаходилась продавець, яка підтвердила, що пиво продається, пиво знаходилось в місці здійснення торгівлі у спеціалізованому холодильнику для продажу пива; продавець - громадянка ОСОБА_2 була допущена до торгового місця, яку згідно постанови Овруцького райсуду Житомирської області від 07.08.2015 у справі №286/2711/15-п було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка ОСОБА_2 не оскаржувалась.
Постановою Верховного Суду від 16.03.2021 (т.1 а.с.249-256) постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 у справі № 806/538/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалюючи вказану постанову, Верховний суд зазначив, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення у даній справі, повинні були встановити, чи був дотриманий порядок проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , порядок та строки оформлення результатів такої перевірки, а також строків прийняття податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками проведеної перевірки; разом з цим, суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення у даній справі, вказаних обставин не встановили та не надали належної правової оцінки доводам позивача щодо відсутності доказів проведення перевірки саме господарської одиниці, яка належить ФОП ОСОБА_1 .
Автоматизованим розподілом від 01.04.2021 (т.2 а.с.2) справа передана на розгляд судді ОСОБА_3 , ухвалою якого від 06.04.2021 (т.2 а.с.3) справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; замінено відповідача по справі (Овруцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області) його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Житомирській області.
Відповідач подав відзив на позов (т.2 а.с.8-10), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що спірне рішення прийняте, відповідно до Постанови КМ України від 02.06.2003 № 790 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", на підставі матеріалів правоохоронних органів (в даному випадку Овруцького РВ УМВС) щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв, згідно яких 14.07.2016 в магазині, який належить ФОП ОСОБА_1 , продавцем ОСОБА_2 проведена реалізація алкогольних напоїв (пива) без придбання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Позивач відповіді на відзив не подав, будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце підготовчого та судового засідань, в засідання не прибув.
В судовому засіданні 30.06.2021 представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що фактична перевірка, за наслідками якої прийнято спірне рішення, податковим органом не проводилась.
За згодою представника відповідача суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.
Проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Дільничним інспектором міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ЖИ №032025 від 14.07.2015 року (т.1 а.с.13), в якому зазначено, що близько 11-00 год. 14.07.2015 року в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_2 , працюючи продавцем у ПП " ОСОБА_4 ", здійснювала продаж алкогольних напоїв (пива) без відповідних на це документів (ліцензії), чим порушено ч.1 ст.156 КУпАП.
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 07.08.2015 року (справа №286/2711/15-п) ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.1 КУпАП ( ОСОБА_2 , працюючи продавцем у ПП " ОСОБА_4 " в АДРЕСА_1 близько 11-00 год. 14.07.2015 здійснювала продаж алкогольних напоїв (пива) без відповідних на це документів (ліцензії)) та застосовано щодо неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (т.1 а.с.12).
В даній постанові зазначено, що в судовому засіданні правопорушник свою вину у скоєному визнала повністю, щиро розкраюється, просить не застосовувати щодо неї суворе адміністративне стягнення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що вони регулюються Податковим кодексом України, Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", затвердженим Постановою КМ України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790), в редакціях, діючих на час виникнення цих правовідносин.
Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
У відповідності до частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 07.08.2015 року (справа №286/2711/15-п), яка набрала законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 , працюючи продавцем у ПП " ОСОБА_4 " в АДРЕСА_1 близько 11-00 год. 14.07.2015 здійснювала продаж алкогольних напоїв (пива) без відповідних на це документів (ліцензії).
В силу положень частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Те що ФОП ОСОБА_5 в липні 2015 року використовувала для торгівлі приміщення за адресою АДРЕСА_1 учасниками справи не заперечується та підтверджується договором оренди нежитлового приміщення № 1 від 10.10.2013 (т. 1 а.с.66-67).
ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення (т.1 а.с.57-59), в яких зазначила, що вона не працює в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який належить ПП " ОСОБА_4 ". Інспекторам, що проводили перевірку сказала, що вона продавець магазину помилково. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем підторговувала пивом та продуктами харчування з лотка біля магазину, який був зачинений.
Згідно наданих в судовому засіданні показів свідком ОСОБА_6 (т.1 а.с.61а-61б,63), дільничним інспектором міліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення, в липні 2015 року він прибув до магазину, що належить ПП " ОСОБА_4 ". Магазин був відчинений і в холодильнику зберігалось пиво. Продавець пояснила, що ліцензії на продаж пива немає, всі документи знаходяться у власниці. Ним був складений протокол. Ніяких лотків біля магазину не було.
Свідки правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали (т.1 а.с.131,132,138-140), що вони разом з ОСОБА_6 зайшли до приміщення магазину, де виявили в місці торгівлі в холодильнику пиво; продавець сказала, що пиво продається, але ліцензії немає.
В позові стверджується, що ОСОБА_2 у позивача не працювала, торгівля в магазині 14.07.2015 не здійснювалась.
Однак дане твердження, як і інформація, зазначена в письмових поясненнях ОСОБА_2 , спростовуються Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 07.08.2015 року (справа №286/2711/15-п), показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які узгоджуються між собою і відповідно до яких 14.07.2015 в магазині, який використовувався ФОП ОСОБА_5 для підприємницької діяльності, позивачем, як суб`єктом господарювання, здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без ліцензії.
В частинах 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР вказано, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
Відповідно до п. 5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
акт перевірки додержання суб`єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта підприємницької діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Як встановлено судом, спірне рішення було прийнято на підставі матеріалів правоохоронних органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а не на підставі фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , яка податковим органом в даному випадку не проводилась.
Щодо прийняття відповідачем замість рішення податкового повідомлення-рішення, то суд вважає за необхідне зауважити наступне.
Згідно із приписами абз. 1 пункту 6 Порядку № 790, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Відповідно до приписів пункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно із пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Так на виконання приписів пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, яким передбачено, що уразі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу, у суда не має підстав вважати, що відповідач, будучи уповноважений застосовувати до позивача штрафні санкції передбачені статтею 17 Закону № 481/95-ВР, неправомірно виніс податкове повідомлення-рішення.
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 13 лютого 2020 року по справі №805/2528/16-а.
Щодо строків прийняття спірного рішення.
Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції (абзац 2 п. 6 Порядку № 790).
Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.109.1 ст. 109 Податкового кодексу України).
Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1 ст.110 Податкового кодексу України).
Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст.110 Податкового кодексу України).
Строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань (п.113.1 ст.113 Податкового кодексу України).
Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (п. 114.1 ст.114 Податкового кодексу України).
Враховуючи встановлені обставини справи (дата вчинення позивачем податкового правопорушення, дата застосування спірним рішенням штрафу) та приписи ст. 102 Податкового кодексу України, штраф спірним рішенням був застосований в межах строку, передбаченого законодавством.
Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірне рішення на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відмовляє в задоволенні позову.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
вирішив:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк