Справа № 520/8533/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 липня 2021 року № 520/8533/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді - Білової О.В розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під., оф. 16,м. Харків,61022, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ" (в`їзд Білостоцький, буд. 3,м. Харків,61038, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ", в якому просить суд:

стягнути з ТОВ «ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ» (юридична адреса: в`їзд Білостоцький, буд. З, м. Харків, 61038, , Код банку: 307123, р/р: НОМЕР_1 , Банк: ПАТ «БАНК ВОСТОК») на користь Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (майдан Сводоби. буд. 5, Держпром, 1 під., 16 офіс, м. Харків, 61022, , отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Харків/50070000, код: 37874947, р/р IBAN: UA0020649, Банк отримувача: Казначейство України) адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування осіб з інвалідністю, в сумі 36 053,33 грн.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників відповідача у 2020 році становила 30 осіб, фактично працюючих осіб з інвалідністю було 0 осіб, в той час як норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році становив 1 особа, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач має сплатити адміністративно-господарські санкції за непрацевлаштування 1 особи з інвалідністю в сумі 36 053,33 грн.

Відповідач не погодився з позовним вимогами позивача та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що ним виконані усі можливі дії щодо прийому на роботу осіб з інвалідністю, зокрема, відповідачем були створені робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, до центру зайнятості надавалися звіти, в яких зазначалося про наявність вільних місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, однак дані місця залишилися незайнятими інвалідами за відсутності його вини.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначено, що сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Згідно ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Так, відповідно до статті 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна. Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань. Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 31.01.2007 року № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31.05.2013, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 за № 988/23520, затверджено форму статистичної звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", та порядок її подання.

Відповідно до п.п. 3, 5 розділу І Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31.05.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 за № 988/23520 Форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фармація Львівщини» зареєстровано 29.05.2020 року.

Починаючи з дати державної реєстрації, ТОВ «ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ» та до червня 2020 р. середньооблікова чисельність працівників, що працювали на підприємстві складало менше 8 осіб. Таким чином, у Відповідача був відсутній обов`язок реєструватися у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням, а також сповіщати Харківський міський центр зайнятості про створені та наявні у Відповідача вакантні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вказане підтверджується щомісячними звітами про суми нарахованої та виплаченої заробітної плати застрахованих осіб за червень 2020 року.

Судом з матеріалів справи встановлено, що у 2020 році середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві відповідача дорівнювала 30 осіб, отже кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до 4% нормативу, становить 1 особа, 0 з яких фактично було зайнято особами з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.07.2020 на підприємстві було працевлаштовано 0 осіб з інвалідністю. Відповідно до звіту за формою 3-ПН від 23.07.2020 (поданого до Харківського міського центру зайнятості 23.07.2020) відповідачем повідомлено про наявність 3 вакансій для осіб з інвалідністю, отже загалом станом у 2020 році відповідачем було створено 2 робочих місця для працевлаштування осіб з інвалідністю. Відповідно до звіту за формою 3-ПН від 12.08.2020 (поданого до Харківського міського центру зайнятості 13.08.2020) та у поданих кожного наступного місяця звітах відповідачем повідомлено про наявність 3 вакансій для осіб з інвалідністю, отже загалом станом у 2020 році відповідачем було створено 3 робочих місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Судом встановлено, що на адресу Харківського міського центру зайнятості відповідачем вчасно направлялись звіти за формою 3-ПН про наявність вакансій, в тому числі з додатком «ІІ. Характеристики вакансій та вимоги до претендентів» з зазначенням про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю, перший з яких із зазначенням відомостей про створення вакансій для осіб з інвалідністю було направлено 23.07.2020.

Крім того, позивачем надано до суду копію звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік (форма №10-ПІ), поданого на виконання норм чинного законодавства до Харківського відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Як вбачається з копій вказаних звітів, на виконання приписів ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ" у 2020 році було виділено та створено 3 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю та працевлаштовано 0 осіб з інвалідністю.

Згідно з ч.1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Судом встановлено, що відповідачем були виконані вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Доказів, які б свідчили про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ" безпідставно відмовляло у прийнятті на роботу особам з інвалідністю, які безпосередньо зверталися до відповідача або які були направлені переліченими у ст. 18 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" органами, позивачем не були представлені і у справі відсутні.

Як вбачається з доданих до матеріалів доказів, протягом 2020 особи з інвалідністю за працевлаштуванням особисто або за направленням до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ" не звертались.

Також доказів того, що звіти за формою № 3-ПН подавалися несвоєчасно також до матеріалів справи не надано.

Наведене свідчить про те, що обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ" щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати осіб з інвалідністю на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 2 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня у справі № 819/639/17, від 28 травня 2019 року у справі 820/2287/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під`їзд, к. 16, м. Харків, 61022, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦІЯ ЛЬВІВЩИНИ" (в`їзд Білостоцький, буд. 3, м. Харків, 61038, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 09 липня 2021 року.

Суддя Білова О.В.