Справа № 460/8227/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/8227/20 пров. № А/857/5168/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року (суддя Зозуля Д.П., ухвалене в м. Рівне, повний текст складено 21.01.2021) у справі № 460/8227/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" звернулося в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 18.06.2020 №UA204000/2020/000120/2, від 17.06.2020 №UA204000/2020/000119/2, від 17.06.2020 №UA204020/2020/000070/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00162, №UA204000/2020/00161, №UA204020/2020/00368.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11січня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач Поліська митниця подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що позивачем належним чином не виконано вимоги митниці щодо надання додаткових документів на підтвердження заявлених рівнів митної вартості імпортованих товарів, а додатково надані документи не усували та не обгрунтовували виявленя розбіжності та невідповідності.

Сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Протокольною ухвалою суду від 01.07.2021 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ОТОТРАК через уповноважену особу на декларування товарів, 10.02.2020 звернулось до Поліської митниці Держмитслужби з митною декларацією №UA204020/2020/016532 від 17.06.2020, щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: автомобільних запчастин.

Позивачем до митного оформлення відповідачу подано разом з митною декларацією наступні документи: Контракт № OT20-004-DC-E від 20.01.2020;Специфікація № 3 від 11.06.2020; Commercial Invoce від 11.06.2020 № 1IH010; Пакувальний лист від 11.06.2020; Прайс лист від 01.06.2020; Платіжне доручення SWIFT від 16.06.2020; CMR №080272;E-fatura № 1IH010 від 09.06.2020; Митну декларацію країни експортера №20341200EX156629 від 11.06.2020; Сертифікат походження товару № 0095323; Лист №від 17.06.2020; Лист № LHR87 від 17.06.2020; Транзитну митну декларацію № 20TR5201; Лист Вих. № 1806/3 від 18.06.2020; Договір доручення № 19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019; Договір про перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполучені № ДО200120 від 20.01.2020; Рахунок фактуру № РФ-ОТ009 від 16.06.2020; Експертний висновок № 170620202 від 17.06.2020.

В процесі здійснення процедури митного контролю ,за результатами розгляду поданих документів, відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару № 1, 4, 5, 7 за ціною щодо товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості, не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

Відтак, 18.06.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA204000/2020/000120/2.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у графі 33 рішення містяться наведені обставини його прийняття, зокрема вказано що документи подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, а саме: у поданій копії експортної МД країни відправлення від 11.06.2020 № 20341200EX156629 заявлені умови поставки FCA ISTANBUL, хоча згідно комерційного інвойсу зазначені умови поставки від 11.06.2020 №1ІН010 FCA DENIZLI. Наданий роз`яснювальний лист від 17.06.2020 № LHR87 не є офіційним документом компетентних органів Туреччини, та не підтверджує факт внесення виправлень до даної МД митними органами Туреччини, також не містить інформації про факт звернення експортером до митних органів Туреччини про необхідність внесення таких змін.- У поданій копії експортної МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629 заявлені фактури від 11.06.2019 №567/1-2, №567/3-4-5-6-25-26-27, №567/7-8-12-13-15-16-17-18-19-20-21-22, №567/9-10-11-14, № 567/23-24 які до митного оформлення не надано. Наданий декларантом висновок експерта Рівненської ТПП від 17.06.2020 №170620202 не може розглядатись в якості підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товарів, оскільки основна частина джерел цінової інформації стосується товарів виробництва Індії та Китаю.

Відтак, вказане рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00162.

В картці відмови зазначено, що причиною формування цього документа є наступні обставини: у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 18.06.2020р. № UA204000/2020/000120/2.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ ОТОТРАК було оформлено митну декларацію МД №204020/2020/016585 від 18.06.2020, виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом з донарахуванням митних платежів на суму 79 703,46 грн. з яких: 17 838,91грн. ввізне мито та 61 864,55 грн. ПДВ.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з тим, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Отже до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Проте, з урахуванням положень частини 3 статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Згідно частини 4 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно частини 9 статті 58 Митного кодексу України, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що системний аналіз вищенаведених норм вказує на те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених норм, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відтак, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Так, частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Згідно Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, аналізуючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що підставою його прийняття є відсутність усіх даних необхідних для визначення митної вартості товарів за методом обраним декларантом у документах поданих до митного оформлення, а також наявність розбіжностей у таких документах.

Так, митним органом наведені такі розбіжності, а саме вказано що у поданій копії експортної МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629 заявлені умови поставки FCA ISTANBUL, хоча згідно комерційного інвойсу зазначені умови поставки від 11.06.2020 №1ІН010 FCA DENIZLI. Наданий роз`яснювальний лист від 17.06.2020 № LHR87 не є офіційним документом компетентних органів Туреччини, та не підтверджує факт внесення виправлень до даної МД митними органами Туреччини, також не містить інформації про факт звернення експортером до митних органів Туреччини про необхідність внесення таких змін. У поданій копії експортної МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629 заявлені фактури від 11.06.2019 №567/1-2, №567/3-4-5-6-25-26-27, №567/7-8-12-13-15-16-17-18-19-20-21-22, №567/ 9-10-11-14, № 567/23-24 які до митного оформлення не надано. Наданий декларантом висновок експерта Рівненської ТПП від 17.06.2020 №170620202 не може розглядатись в якості підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товарів, оскільки основна частина джерел цінової інформації стосується товарів виробництва Індії та Китаю.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторонами контракту № OT20-004-DC-E від 20.01.2020р. визначено, що умови поставки на кожну партію товару визначають згідно специфікації та комерційного інвойсу. Специфікацією №3 від 11.06.2020р. до контракту № OT20-004-DC-E від 20.01.2020р. визначено умови поставки FCA Denizli/Turkey, згідно комерційного інвойсу № 1IH010 від 11.06.2020р. умови поставки FCA Denizli/Turkey. В пакувальному листі від 11.06.2020р. № № 1IH010 умови поставки FCA Denizli/Turkey, в рахунку фактури РФ-ОТ009 від 16.06.2020р., зазначено транспортні послуги по перевезенню вантажів м. Денізлі (Туреччина)- м. Чорноморська порт (Україна). Також в матеріалах справи міститься роз`яснювальний лист №LHR87 від 17.06.2020р. наданий продавцем товару згідно якого слідує, що в митній декларації країни експортера в графі № 20 здійснено помилку, правильні дані FCA Denizli.

Отже, в поданій копії експортної МД країни відправлення від 11.06.2020р. №20341200EX156629 невірно зазначені умови поставки FCA ISTANBUL, як встановлено судом поставка відбувала на умовах FCA Denizli.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказана технічна описка, враховуючи додаткові документи, не призвела до збільшення, зменшення або звільнення від сплати митних платежів, тому не може бути прийнята відповідачем як підстава для рішення про коригування митної вартості товару.

Перевіряючи доводи митного органу, що в поданій копії експортної МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629 заявлені фактури від 11.06.2019 №567/1-2, №567/3-4-5-6-25-26-27, №567/7-8-12-13-15-16-17-18-19-20-21-22, №567/9-10-11-14, № 567/23-24 які до митного оформлення не надано, судом першої інстанції вірно встановлено, що в МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629 міститься посилання на TPS-E-Fatura Var 567/1-27, судом також досліджено e-Fatura від 09.06.2020 №1IH0010 яка містить 27 найменувань товару, що зареєстровані в електронній системі декларування та відповідно відображені в МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи наведене слід прийти до висновку, що в МД країни відправлення від 11.06.2020 №20341200EX156629 заявлені відомості про електрону реєстрацію 27 найменувань товару №567/1-27 які не є фактурами і тому не могли бути надані підчас митного оформлення.

Згідно оскаржуваного рішення вбачається що митну вартість товару № 1,4,5,7 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України на підставі інформації ЄАІС товар № 1 МД від 20.09.2019 №UA204010/2019/032757 - 6,18 USD/кг, товар №4 МД від 27.03.2020 №UA100120/2020/625639 - 1,93 USD/кг, товар №5 МД від 25.05.2020 №UA209170/2020/34141 6,17 USD/кг, товар №7 МД від 20.09.2019 №UA204010/2019/032757 4,08 USD/кг.

Разом з тим, отримана в ЦБД ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для цілей застосування основного методу визначення митної вартості товарів; наявності визначених ч.1, 2 ст.58 МК України обмежень для застосування першого методу та наявності обставин, визначених ч.6 ст.54 МК України, для відмови у митному оформленні товару із застосуванням першого методу, а отже і підстав для застосування положень ч.3 ст.57 та ч.3 ст.58 МК України, тобто використання другорядних методів визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості застосування попередніх.

Разом з тим, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар, умови поставки, ціну, транспортну складову митної вартості, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Щодо не надання декларантом додатково витребуваних митним органом документів то колегія суддів зазначає, що перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів, що наведений у частині третій статті 53 МК України є виключним: (1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; (2) у разі якщо документи містять ознаки підробки; (3) у разі якщо документи або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у частинах 1-2 статті 53 МК України, декларант позивача митному органу надав у повному обсязі, такі документи не містили розбіжностей та ознак підробки, а також підтверджували усі складові митної вартості товару. З огляду на викладене, вимога митного органу адресована декларанту надати додаткові документи були прийнята з порушенням ч. 3 ст. 53 МК України.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару у митній декларації від 17.06.2020 № UA204020/2020/016532, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, а тому рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2020/000120/2 від 18.06.2020р.та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2020/00162 підставно визнані протиправними та скасовані судом першої інстанції.

Також ТОВ ОТОТРАК через уповноважену особу на декларування товарів, 17.06.2020 року звернулась до Поліської митниці Держмитслужби з митною декларацією №UA204020/2020/016523, щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: автомобільних запчастин.

До митного оформлення відповідачу подано разом з митною декларацією наступні документи: Контракт №ОТ20-003-СD-U від 17.01.2020; Специфікація № 3 від 11.06.2020; Commercial invoice № EFA015 від 11.06.2020; Пакувальний лист від 11.06.2020; Квитанція SWIFT 16.06.2020; CMR №080275; Прайс лист від 01.06.2020; Митна декларація країни експортера № 20341200EX156855 від 11.06.2020; Сертифікат походження товару № 0118237; Е-fatura № EFA015 від 11.06.2020; Транзитна декларація № 20TR25201 від 12.06.2020; Відвантажувальна специфікація № EFA015 від 11.06.2020; Лист Вих.№1706/2 від 17.06.2020; Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019; Договір про перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполучені № ДО200120 від 20.01.2020; Рахунок фактура РФ-ОТ0011 від 16.06.2020; Висновок експерта № 170620201 від 17.06.2020.

В процесі здійснення процедури митного контролю, за результатами розгляду поданих документів, відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару № 1,4,5,6,8 за ціною щодо товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

17.06.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA204000/2020/000119/2.

Так, у графі 33 рішення містяться наведені обставини його прийняття, зокрема вказано що документи подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, а саме: згідно наданої до митного оформлення копії митної декларації країни експорту від 11.06.2020 №MRN20341200EX156855 реквізити фактури №869 від 11.06.2020 не відповідають реквізитам комерційного інвойсу від 11.06.2020 № EFA015. Згідно наданого висновку експерта №170620201 від 17.06.2020 ним здійснено аналіз ринку запчастин Туреччини, в той же час наявні джерела інформації щодо товарів китайського ринку. Таким чином, даний висновок не може бути підтвердженням рівнів митної вартості товарів, заявлених декларантом. На офіційному сайті http://www.mcplastik.net відсутні відомості щодо товарів із артикулами, відомості щодо яких заявлені декларантом до митного оформлення на підставі інвойсу та прайс-листа.

Вказане рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00161.

Як зазначено в картці відмови, причиною формування цього документа є наступні обставини: у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 17.06.2020 № UA204000/2020/000119/2.

В подальшому, для випуску товарів у вільний обіг ТОВ ОТОТРАК було оформлено митну декларацію МД №204020/2020/016537 від 18.06.2020, виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом з донарахуванням митних платежів на суму 80 574,34грн. з яких: 17 626,99 грн. ввізне мито та 62 947,35 грн. ПДВ.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в митній декларації країни експорту від 11.06.2020 №MRN20341200EX156855 в графі 44 зазначено комерційний інвойс від 11.06.2020 № EFA015 та відомості про TPS-E-fatura Var 11/06/2020/869/ від 1 до 67, також судом було досліджено Е-fatura № EFA015 від 11.06.2020 яка містить 67 позицій товару які зареєстровані в системі оформлення експортної декларації через Систему Єдиного Вікна. Таким чином судом встановлено, що № 869 не є комерційним інвойсом чи фатурою, а є кодом реєстрації товарів в Системі Єдиного Вікна.

Щодо неприйняття висновку експерта від 17.06.2020 №170620201, як доказу підтвердженням рівнів митної вартості товарів, суд першої інстанції вірно зазначив, що даний висновок складено за вимогою Поліської митниці Держмитслужби, сертифікованим оцінювачем Рівненської торгово-промислової палати згідно якого слідує, що експерт провів аналіз ринку на аналогічну продукцію і прийшов до висновку, що товар, якій зазначений в специфікації № 3 від 11.06.2020, інвойсу № EFA015 від 11.06.2020 та контракту № OT20-003-CD-U від 17.01.2020 по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідає середнім ринковим цінам, що склалися на ринку Туреччини. В свою чергу відповідачем не надано належних до допустимих доказів, що спростували б висновок експерта від 17.06.2020 №170620201.

Згідно оскаржуваного рішення вбачається, що митну вартість товару № 1,4,5,6,8 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України на підставі інформації ЄАІС товар № 1 МД від 02.06.2020 №UA209170/2020/36477 4,52 USD/кг, товар № 4 МД від 01.06.2020 №UA807200/2020/8343 4,07 USD/кг, товар № 5 МД від 29.05.2020 №UA807290/2020/12645 6,17 USD/кг, товар № 6 МД від 30.03.2020 №UA204020/2020/9327 3,34 USD/кг, товар № 8 МД від 08.05.2020 №UA500070/2020/216371 5,02 USD/кг.

Проте, отримана інформація в ЦБД ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Як вбачається з матеріалів справи, МД від 30.03.2020 №UA204020/2020/9327 розмитнена за резервним методом з урахуванням картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлена випуску чи пропуску товарів, транспорних засобів комерційного призначення № UA204000/2020/00099 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2020/000076/2 від 27.03.2020, що є предметом оскарження в судовій справі № 460/5058/20.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару у митній декларації від 17.06.2020 № UA204020/2020/016523 , а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів від 17.06.2020р UA204000/2020/000119/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2020/00161 є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім цього судом встановлено, що ТОВ ОТОТРАК через уповноважену особу на декларування товарів, 17.06.2020 року звернулось до Поліської митниці Держмитслужби з митною декларацією №UA204020/2020/016517, щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: автомобільних запчастин.

До митного оформлення відповідачу подано разом з митною декларацією наступні документи: Контракт № OT20-008-VL-E від 05.03.2020; Додаткова угода № 1 від 01.04.2020 до контракту № OT20-008-VL-E від 05.03.2020; Специфікація № 3 від 10.06.2020; Commercial Invoce від 10.06.2020 № GIB010; Пакувальний лист від 10.06.2020; Прайс лист від 01.06.2020; CMR №080274; Платіжне доручення SWIFT від 17.06.2020; Митна декларація країни експортера №20341200EX156627 від 11.06.2020; E-fatura № GIB010 від 10.06.2020; Відвантажувальна специфікація № GIB010 від 10.06.2020; Лист вих. № 1706/1 від 17.06.2020; Транзитна декларація № 20TR5201; Лист Вих. № 1706/1 від 17.06.2020; Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019; Договір про перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполучені № ДО200120 від 20.01.2020; Рахунок фактура РФ-ОТ0012 від 16.06.2020; Експертний висновок № 170620203 від 17.06.2020.

В процесі здійснення процедури митного контролю за результатами розгляду поданих документів, митний орган дійшов висновку, що митна вартість товару № 1,2 за ціною щодо товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи які подані для підтвердження митної вартості, не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

17.06.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2020/000070/2.

У графі 33 рішення містяться наведені обставини його прийняття, зокрема вказано що документи подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, а саме наданий до митного оформлення прайс-лист від 01.06.2020 не містить комерційних умов реалізації товару за вказаними цінами (зокрема, відомостей, щодо умов продажу, умов оплати тощо). Згідно наданого висновку експерта № 170620203 від 17.06.2020 здійснено аналіз ринку запчастин Туреччини, в той же час наявні джерела інформації щодо товарів китайського ринку. Таким чином, даний висновок не може бути підтвердженням рівнів митної вартості товарів, заявлених декларантом

Вказане рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2020/00368.

Так, як вбачається з картки відмови, причиною формування цього документа є наступні обставини: у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 17.06.2020 № UA204020/2020/000070/2.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ ОТОТРАК було оформлено митну декларацію МД №204020/2020/016536 від 18.06.2020, виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом з донарахуванням митних платежів на суму 174 679,19 грн. з яких: 53 513,90 грн. ввізне мито та 121 165,29 грн. ПДВ.

Щодо неприйняття висновку експерта від 17.06.2020 №170620203, як доказу підтвердження рівнів митної вартості товарів, суд першої інстанції вірно зазначив, що даний висновок складено за вимогою Поліської митниці Держмитслужби, сертифікованим оцінювачем Рівненської торгово-промислової палати згідно якого слідує, що експерт провів аналіз ринку на аналогічну продукцію і прийшов до висновку, що товар, якій зазначений в специфікації № 3 від 10.06.2020, інвойсу № GIB010 від 10.06.2020 та контракту № OT20-008-VL-E від 05.03.2020 по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідає середнім ринковим цінам, що склалися на ринку Туреччини. В свою чергу відповідачем не надано належних до допустимих доказів, що спростували б висновок експерта від 17.06.2020 №170620203.

Відповідно до оскаржуваного рішення вбачається що митну вартість товару № 1,2 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України на підставі інформації ЄАІС товар № 1 МД від 22.01.2020 №UA100020/2020/11818, МД від 12.06.2020 №UA204020/2020/016143, МД від 27.03.2020 №UA204020/2020/009272 - 5,03 USD/кг, товар № 2 МД від 12.02.2020 №UA100320/2020/612873, МД від 12.06.2020 №UA204020/2020/016143, МД від 27.03.2020 №UA204020/2020/009272 6,16 USD/кг.

Колегія суддів вважає, що отримана в ЦБД ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Судом встановлено, що МД від 27.03.2020 №UA204020/2020/009272 розмитнена за резервним методом з урахуванням картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлена випуску чи пропуску товарів, транспорних засобів комерційного прийзначення № UA204020/2020/0156 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2020/000038/2 від 27.03.2020р., що є предметом оскарження в судовій справі № 460/5058/20.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, що свідчить про протиправність дій Поліської митниці Держмитслужби щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а тому картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2020/000368 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17.06.2020 року № UA204020/2020/000070/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310,315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі № 460/8227/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 09.07.2021