Справа № 280/2459/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року Справа № 280/2459/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр.Повітрофлотський, буд.6; )

про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також відповідач, ОСОБА_1 ) до Міністерства оборони України (далі також відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати пункт 25 протоколу №164 від 10.12.2020 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум

2) зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність - 20.10.2020 року.

Позовна заява та додатки до неї сформовані в системі Електронний суд та подані у формі електронного документа адвокатом Марцих Ярославом Олександровичем, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1041697 від 26.03.2021.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 18.12.2019 при первинному медичному огляді позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання, однак 20.10.2020 при повторному медичному огляді позивачу встановлено І групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби. У зв`язку із зазначеним позивач у встановленому законодавством порядку звернувся через уповноважений орган до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, однак позитивного результату за наслідками розгляду його заяви не отримав, оскільки на думку відповідача ОСОБА_1 звільнено з Добровільного товариства сприяння армії, авіації та флоту (далі -ДТСААФ), який і повинен здійснювати виплату спірної допомоги. Позивач вважає такі мотиви відмови у виплаті спірної допомоги помилковими, оскільки його звільнено зі Збройних сил України. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.04.2021.

23.04.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та з посиланням на частину 5 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) вказує, що у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені. Звертає увагу, що на момент звільнення позивач обіймав посаду в Запорізькому авіаційному училищі льотчиків, що входило до складу ДТСААФ колишнього СРСР. На посади в Збройних силах України позивач не призначався. Таким чином, відсутні підстави для прийняття відповідачем позитивного рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності. На підставі зазначеного просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 28.04.2021 відкладено підготовче засідання на 20.05.2021.

Ухвалою суду від 20.05.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 23.06.2021.

У судовому засіданні 23.06.2021 суд заслухав вступне слово та пояснення учасників справи, оголосив перерву до 29.06.2021.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, звернув увагу, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.03.1993 №126, яким позивач звільнено з військової служби, визначено, що позивач має вислугу років у Збройних силах України 27 років 7 місяців, крім того, даним наказом позивачу об`явлено подяку за сумлінну службу в Збройних силах.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстави, викладених у відзиві на позовну заву, зазначив, що позивач не проходив службу в Збройних силах України, оскільки на момент звільнення обіймав посаду в Запорізькому авіаційному училищі льотчиків, що входило до складу ДТСААФ колишнього СРСР.

У судове засідання 29.06.2021 представники сторін не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, 23.06.2021 представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи у письмовому провадженні. Представник відповідача не заперечує щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

На підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість подальшого розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Заслухавши вступне слово та пояснення, надані представниками сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив такі обставини.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №263892 від 18.12.2019 ОСОБА_1 встановлено 1 групу інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання.

Згідно Витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №38 від 30.01.2020 захворювання полковника у відставці ОСОБА_1 «Нейроциркуляторна дистонія по гіпертонічному типу», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, - пов`язане з проходженням військової служби.

Під час повторного медичного огляду позивачу безстроково встановлена І група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням вісйькової служби, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №657730 від 20.10.2020.

Як слідує із заяв по суті справи та не заперечується сторонами, з метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, позивач звернувся до відповідача через Запорізькій обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки із відповідною заявою.

Відповідно до пункту 25 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.12.2020 №164 розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . За змістом вказаного пункту зазначено, що полковнику в запасі ОСОБА_1 , якого 03.06.1993 звільнено з ДТСААФ та 20.08.2020 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія 12 ААБ №657640 від 20.09.2020). Відповідно до частини 5 статті 16-3 Закону №2011-XII та пункту 18 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975) виплата одноразової грошової допомоги особі, звільненій з військової служби, яка на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день її звільнення з військової служби обіймала посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких вона була відряджена.

Позивач, не погодившись із рішенням відповідача про відмову в призначені йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок проходження військової служби, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Пунктом 5 частини 2 статті 16, Закону №2011-ХІІ (тут й надалі на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з частиною 5, 6, 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що у разі встановлення інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Відповідно до положень підпункту 2 пункту 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі, зокрема, 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Пунктом 11 Порядку №975 встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються, зокрема копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

За положеннями пунктів 12, 13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Як зазначено у пункті 17 Порядку №975 особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

За змістом пункту 18 Порядку №975 у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів таких державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) був (була) відряджений (відряджена).

Як слідує зі спірного пункту протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.12.2020 №164, відмовляючи позивачу в призначені одноразової грошової допомоги, відповідач послався на те, що ОСОБА_1 на день звільнення з військової служби обіймав посаду в ДТСААФ із залишенням на військовій службі, у зв`язку з чим, виплату допомоги відповідно до пункту 5 статті 16-3 Закону №2011-XII та пункту 18 Порядку №975 має здійснювати установа (організація), до якої позивач був відряджений.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять жодного належного доказу того, що на час звільнення ОСОБА_1 зі служби останній обіймав посаду в ДТСААФ із залишенням на військовій службі. Крім того, відсутні будь-які докази того, що позивача було відряджено до ДТСААФ.

Відповідно до витягу з наказу Міністра оборони України від 31.03.1993 №126, наявного в матеріалах справи, офіцера Запорізького авіаційного училища льотчиків, колишнього ДТСААФ, зараховано на службу в Збройних силах України із збереженням всіх встановлених законодавством пільг, вислуги років, допомог, норм забезпечення та у відповідності до Положення про проходження військової служби офіцерським складом Збройних сил звільнено з дійсної військової служби в запас по статті 59 пункту «в» - за скороченням штатів, з правом носіння військової форми одягу. Полковника ОСОБА_1 , начальника штабу, направлено на облік до Ленінського РВК м.Запоріжжя.

З наведеного слідує, що на час звільнення позивач був військовослужбовцем та проходив службу у Збройних силах України, а не у ДТСААФ, оскільки його звільнено зі Збройних сил України на підставі наказу Міністра оборони України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міністерство оборони України (далі також Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом міністрів України.

Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Оскільки позивач на час звільнення проходив службу саме у Збройних силах України, які підпорядковані Міністерству оборони України, то останній у даному випадку є уповноваженим органом на призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що пункт 25 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.12.2020 №164 є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням І групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що у спірному випадку Міністерство оборони України відмовило позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги з підстав відсутності повноважень щодо її виплати з посиланням на те, що позивач був звільнений зі служби з ДТСААФ, з чим суд не погодився.

Наведене дає підстави для висновку, що відповідач, вважаючи себе неуповноваженим органом щодо вирішення питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, не здійснив перевірку поданих позивачем документів на предмет відповідності Порядку №975.

За таких обставин, оскільки встановлення наявності підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги або відмови у призначенні та виплати такої допомоги відноситься до повноважень відповідача, і суд не може підміняти собою виконання таким органом покладених на нього функцій, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у вказаній частині позовних вимог є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби. При цьому відповідачу необхідно врахувати висновки суду, викладені в мотивувальній частині рішення, про те, що виплата позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, має здійснюватись саме Міністерством оборони України.

Вказаний спосіб захисту порушеного права позивача узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 13.07.2020 у справі №211/4129/17 (адміністративне провадження №К/9901/63468/18).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір» та фактично не поніс таких витрат, інших судових витрат не заявлено, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 25 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.12.2020 №164, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII та «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 І групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Міністерства оборони України, місцезнаходження: 03168, м.Київ, пр.Повітрофлотський, буд.6; .

Повне судове рішення складено 07.07.2021.

Суддя М.О. Семененко