Справа № 640/21860/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Київ № 640/21860/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 08.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на п`ять років, проте, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача період навчання та період роботи учнем проходчика.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/21860/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

03.03.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/18697/19, яке мотивовано тим, що відмова в призначенні пенсії відповідачем у даній справі ґрунтувалась на рішенні Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 зупинено провадження в адміністративній справі № 640/21860/19 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2020 в адміністративній справі № 640/18697/19.

03.04.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 26 від 07.06.2019 відповідач відмовив у підтвердженні права на зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відмовлено у зарахуванні до стажу періоду навчання на курсах з 22.05.1986 по 07.10.1986 та періоду роботи учнем проходчика після проходження курсів з 08.10.1986 по 21.12.1986, у зв`язку з тим, що вказана зайнятість не передбачена списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173. На підставі вказаного рішення відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, про що листом № 177841/03 повідомлено позивача.

14.04.2020 позивачем подано до суду відповідь на відзив.

30.09.2020 та 01.10.2020 до суду від представника позивача Ткачука В.П. надійшли клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2020 поновлено провадження в адміністративній справі № 640/21860/19 та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 26 від 07.06.2019 відповідач відмовив у підтвердженні права на зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів роботи за період з 22.05.1986 по 01.07.1991 проходчиком.

На підставі вказаного рішення відповідач відмовив у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах, про що повідомив останнього листом № 177841/03.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії" (переглянутої) № 137-V 14.09.2006 визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1, абзацу 1 пункту 2 частини першої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах; працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з абзацом 1 пункту "а" та пункту "б" частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вбачається зі змісту листа № 177841/03 єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу було рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 26 від 07.06.2019.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив останнє до суду.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2020 у справі № 640/18697/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.06.2019 № 26 в повному обсязі; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1, № 2 від 13.05.2019 на засіданні Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про результати розгляду заяви з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Вказане рішення суду набрало законної сили 22.09.2020.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2020 у справі № 640/18697/19 встановлено, що що оскільки позивач у період з 22 травня 1986 року по 07 жовтня 1986 року навчався на курсах проходчиків в УКК комбінат «ДШС» Шахтобудівельного управління №12 треста «Красноармійськшахтобуд», а з 08 жовтня 1986 року 21 грудня 1986 року був учнем проходчика на тому ж підприємстві (проходив виробничу практику), та після проходження навчання й практики почав працювати за спеціальністю, то, в даному випадку, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття.

У зв`язку з чим, суд вважає протиправним незарахування відповідачем до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, періоду навчання на курсах з 22 травня 1986 року по 07 жовтня 1986 року та періоду роботи учнем проходчика після проходження курсів з 08 жовтня 1986 року по 21 грудня 1986 року.

Більш того, суд зауважує, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що комісією стаж роботи позивача проходчиком з повним підземним робочим днем не зараховано до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах саме за Списком №1, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих роботу повний робочий день під землею та відсутністю нарахувань заробітної плати у травні 1986 року та у липні 1991 року.

... Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачем на розгляд Комісії були надані, у тому числі, оригінал трудової книжки, архівну довідку №49, копії відповідних наказів про прийняття на роботу, виписки з контрольних табелів кількості відпрацьованих днів у шахті.

Тобто, наявні в матеріалах справи докази дозволяють суду дійти висновку про те, що позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві весь необхідний пакет документів, який підтверджує його стаж, який дає право для призначення пенсії на пільгових умовах як за Списком № 1.

В той же час, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на відсутність документів, підтверджуючих роботу повний робочий день під землею та відсутністю нарахувань заробітної плати у травні 1986 року та у липні 1991 року, суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, пунктом 12 Порядку №18-1 передбачено, що Управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та в отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Враховуючи викладене, не підлягають доказуванню обставини, що позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві весь необхідний пакет документів, який підтверджує його стаж, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах як за Списком № 1.

Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 08.02.2019, є належним способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) призначити пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) з 08.02.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 768,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко