Справа № 160/4432/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року Справа № 160/4432/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняНагрої Д.О.,
представників позивача представника відповідача Ніквас В.В., Муравйової Т.В., Москалець Г.В., Ледачкової А.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедро» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
24.03.2021 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедро» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 року № 279/28-10-50-08 (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 204117832, 50 грн., в.т.ч. за податковими зобов`язаннями - 163294266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 40823566, 50 грн., прийняте Офісом великих платників податків ДПС;
Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків контролюючого органу про порушення підприємством норм податкового законодавства, ТОВ «Щедро» вважає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, як такі, що є неправомірними та не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких дійшов відповідач в ході проведення перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
11.05.2021 представником відповідача до суду було надано відзив на позовну заяву по справі, згідно якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів викладених у відзиві на позов зазначено, що перевіркою встановлено порушення підприємством Порядку № 21, в частині недотримання вимог по заповненню рядка 16.1 до якого перенесено показник від`ємного значення по рядку 21 уточнюючих розрахунків за попередні періоди. Відповідно для заповнення уточнюючих розрахунків та визначення необхідності подання уточнюючих розрахунків за один або за кожний звітний період при виправленні рядка 21 декларації необхідно визначати вплив даного показника на значення рядків 18 чи рядка 20.2 у майбутніх періодах. Визначення впливу рядка 21 на рядок 18 чи 20.2 необхідно проводити по кожному уточнюючому розрахунку. Будь-яких особливостей щодо заповнення уточнюючих розрахунків, поданих за декілька послідовних періодів, розділ VI Порядку №21 не визначає.
Відповідач вказує, що за податковою звітністю з податку на додану вартість за період з вересня 2017 року до жовтня 2020 року (періоду, в якому подано уточнюючі розрахунки), підприємство не декларувало рядок 18 чи 20.2. Тобто при виправленні помилки за періоди з вересня 2017 по вересень 2020 відсутній вплив на значення рядка 18 чи 20,2, відповідно подавати уточнюючі розрахунки необхідно за один звітний період, в якому вносяться виправлення, та, як передбачено пунктом 5 розділу VI Порядку №21, значення графи 6 рядка 21 уточнюючих розрахунків (як збільшення, так і зменшення) необхідно враховувати у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок, тобто за жовтень 2020 року. Крім того, згідно розділу VI Порядку 21 в графі 5 рядка 16.1 «уточнений показник» уточнюючого розрахунку, відображається виправлений показник з урахуванням помилки за цей звітний період. Однак, ТОВ «Щедро» в графі 5 рядка 16.1 уточнюючих розрахунків відображено суму помилки, яка виникла за інший/інші (попередній/ попередні) звітний період (звітні періоди), задекларовані по уточнюючим розрахункам, поданим в жовтні 2020 року. Так, при заповненні уточнюючого розрахунку за вересень 2017 року підприємством виявлено помилки, які відображено в рядках 10.1 та 14. За результатом коригування зазначених рядків, збільшено значення рядків 17, 19 та 21. За відсутності декларування в майбутніх звітних періодах (до жовтня 2020року) показників за податковою звітністю з податку на додану вартість по рядку 18 чи 20.2, відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку №21, виправлення по рядку 21 необхідно відображати в рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок, тобто жовтень 2020 року. Уточнюючим розрахунком за жовтень 2017 року підприємством виявлено помилки в рядках 10.1, 14. По перше, за відсутності декларування в майбутніх звітних періодах (до жовтня 2020 року) показників за податковою звітністю з податку на додану вартість по рядку 18 чи 20.2 відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку №21, виправлення по рядку 21 необхідно відображати в рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок, тобто жовтень 2020 року. По друге, відображене в рядку 16.1 значення по графам 5 та 6 не є помилкою, встановленою при виправленні показників декларації за цей період (жовтень 2017 року). Фактично це помилка іншого попереднього звітного періоду - вересня 2017 року, яка, відповідно, відображена в уточнюючому розрахунку за вересень по рядках 10.1 та 14. Отже, ТОВ- «Щедро» з метою маніпулювання даними податкової звітності неправомірно здійснило перенесення значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку за вересень 2017 року до графи 5 та 6 рядка 16.1 уточнюючого розрахунку за жовтень 2017 року Аналогічна ситуація простежується в усіх наданих ТОВ «Щедро» уточнюючих розрахунках за послідовні звітні (податкові) періоди з жовтня 2017 року по серпень 2020 року включно.
26.05.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого останній виклав свої заперечення аналогічні твердженням викладеним у позовні заяві.
14.06.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, зміст яких є тотожним змісту відзиву на позов.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали обрану правову позицію, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на письмовий відзив, який містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просили відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що Офісом великих платників податків ДПС проведено камеральну перевірку уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок Товариством з обмеженою відповідальністю «Щедро», про що складений Акт № 264/28-10-50-08/41162327 від 04.11.2020 за результати камеральної перевірки 36 уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ, поданих ТОВ «Щедро» протягом жовтня 2020 року (з 5 по 19 число включно) у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у 36 послідовних звітних (податкових) періодах з вересня 2017 року по серпень 2020 року включно.
В Акті перевірки зазначено, що контролюючим органом встановлено недотримання ТОВ «Щедро» вимог пункту 5 розділу VI Порядку № 21, що призвело до невірного заповнення рядка 16.1 («значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду)» у 35 з 36 поданих УР (крім УР за вересень 2017 року). На думку контролюючого органу у рядку 16.1 графи 5 (Уточнений показник) кожного УР з жовтня 2017 року по серпень 2020 року ТОВ «Щедро» мало відобразити невірне (помилкове, неуточнене, невиправлене та фактично занижене) значення рядка 21 попереднього звітного періоду, тобто значення рядка 16.1 у графах 4 і 5 кожного поданого УР (крім вересня 2017 року) мало бути однаковим (невірним).
Керуючись пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України ТОВ «Щедро» подано заперечення 04.12.2020 № 2053 до акту перевірки. За результатами розгляду заперечень висновки акту не змінено, про що підприємству повідомлено листом від 15.12.2020 №620/28-10-50-08.
Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України та на підставі висновків перевірки Центральним управлінням Офісу великих платників ДПС були винесені податкові повідомлення - рішення:
- форми «Р» від 17Л2.2020 №279/28-10-50-08 - донараховано податку на додану вартість з сумою основного платежу 163 294 266,00 грн. та штрафні санкції у сумі 40823566,5 грн.
Відповідно до пункту 56.5 статті 56 Податкового кодексу України ТОВ «Щедро»
подано скаргу на податкові повідомлення-рішення від 17.12.2020 №281/28-10-50-08,
№279/28-10-50-08 про що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП
повідомлено листом від 06.01.2021 №11.
Відповідно до рішення ДПС України від11.03.2021 № 5606/7/99-00-06-01-02-06 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга ТОВ «Щедро» без задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України(у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Податковим кодексом України, а саме пунктом 48.1 статті 48 передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податків та зборів.
В п. 46.5 ст. 46 ПКУ зазначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Порядок заповнення податкової звітності з податку на додану вартість затверджено Наказом Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 р №21 (в редакції наказу Мінфіну України 23.02.2017 №276 та 23.03.2018 №381), далі - Порядок № 21.
Порядок №21 визначає правила заповнення податкової звітності з податку на додану вартість. Виправлення самостійно виявлених помилок уточнюючих розрахунків визначено в розділ VI Порядку №21. При цьому, розділом VI Порядку №21 встановлено правила виправлення показників від`ємного значення по рядку 21 по уточнюючих розрахунках та порядок відображення (перенесення) даного показника у звітній декларації з податку на додану вартість. Норми встановлені Порядком №21 щодо перенесення показника по рядку 21 із декларації в декларацію та по уточнюючому розрахунку до декларації, відрізняються.
Так, згідно розділу VI Порядку №21 визначено, що уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення. У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення). У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок. У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2. Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1. У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.
Позивач у жовтні 2020 року вжив заходи, спрямовані на виправлення низки самостійно виявлених помилок у податкових деклараціях з ПДВ за 36 послідовних звітних (податкових) періодів, починаючи від вересня 2017 року та закінчуючи серпнем 2020 року, шляхом подання УР за 36 послідовних звітних (податкових) періодах з вересня 2017 року по серпень 2020 року включно.
В 17 з 36 поданих УР загальна сума виправлених помилок (рядок 10.1 гр.6 + рядок 10.2 гр.6 + рядок 14 гр.6) має позитивне значення, тобто ТОВ «Щедро» задекларувало в цих УР збільшення суми податкового кредиту на загальну суму 206 611 413 грн., що призвело до виправлення (збільшення) значення рядка 21 у таких звітних періодах також на 206611413 грн.
В 19 з 36 поданих УР загальна сума виправлених помилок (рядок 10.1 гр.6 + рядок 10.2 гр.6 + рядок 14 гр.6) має від`ємне значення, тобто ТОВ «Щедро» задекларувало в цих УР зменшення суми податкового кредиту на загальну суму 179314987 грн. (І саме в цих 19 звітних періодах контролюючим органом встановлено заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет (рядок 18), на загальну суму 163 294 266 грн. (179 314 987 грн. - 15 997 090 грн. (рядок 21) - 23 631 грн.(рядок 20.2)).
Отже, внаслідок подання УР, поряд із зменшенням податкового кредиту позивача у певних періодах на загальну суму 179314987 грн. відбулося збільшення податкового кредиту у інших періодах на загальну суму 206611413 грн. Таким чином, загальний баланс розрахунків з ПДВ між Позивачем та бюджетом у результаті подання УР навколо яких виник спір, змістився ще більше у бік позивача як кредитора.
Виправлення вищевказаних показників розд. II «Податковий кредит» (рядків 10.1,10.2,14 та " 17 УР) зумовлювало необхідність виправлення похідних від них показників розд. III «Розрахунки з бюджетом», а саме значень рядків 19, 20, 20.3 та 21 УР.
Рядок 21 УР містить у собі суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, і підлягає відображенню у рядку 16.1 податкової декларації за наступний звітний період.
Пунктом 5 розділу VI Порядку №21, на порушенні якого наполягає контролюючий орган в Акті перевірки, встановлено: «У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок».
Суд дійшов висновку, що подання ТОВ «Щедро» УР за 36 послідовних звітних періодів не регулюється приписами пункту 5 розділу VI Порядку №21, оскільки даний пункт відповідає на питання подавати УР чи не подавати за всі наступні податкові періоди при виправлені значення рядка 21 декларації певного податкового періоду. Водночас, він не регулює питання, яким чином заповнювати рядки УР за наступні періоди, якщо такі УР подані не у зв`язку з коригуванням рядку 21 декларації попереднього періоду, а з інших причин (у випадку ТОВ «Щедро» подання уточнюючого розрахунку за наступний період пов`язано з виправленням помилок, виявлених в такому періоді у показниках розділу II «Податковий кредит» по рядках 10.1,10.2,14,17, а не у зв`язку з коригуванням рядку 21 декларації попереднього періоду).
Під час виявлення помилки у показниках розділу II «Податковий кредит» податкових декларацій з ПДВ за 36 послідовних звітних періодів з вересня 2017 року по серпень 2020 року ТОВ «Щедро» зобов`язано було надіслати до контролюючого органу УР за кожний період, в якому виявлено помилку, за формою чинного на час подання УР у відповідності до вимог п.50.1 ст.50 ПКУ та п.1 розділу IV Порядку № 21.
Відтак, заповнюючи УР за кожний з 36 послідовних звітних періодів, ТОВ «Щедро» керувалося формою Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, затвердженою наказом МФУ від 28.01.2016 р. № 21, та загальними правилами заповнення УР, встановленими у пунктах 2, 3, 4, 8 розділу VI Порядку № 21, які зобов`язують платника податку відображати у графі 5 по всіх рядках УР (в т.ч. і по рядку 16.1) правильні (виправлені) показники («3. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення»). Зокрема, у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період
ТОВ «Щедро» під час подання до контролюючого органу УР за 36 послідовних звітних (податкових) періодів з вересня 2017 року по серпень 2020 року забезпечило відповідну черговість їх подання, тобто УР за кожний наступний звітний період надсилався після прийняття контролюючим органом УР за попередній звітний період, про що свідчать реєстраційні номера УР та квитанції 2 до УР
Отже методологічне питання, яке виникло у спірній ситуації (чи підлягає перенесенню у наступний уточнюючий звітний період у рядок 16.1 уточнений (виправлений) показник рядка 21 попереднього періоду, якщо подання уточнюючого розрахунку за наступний період пов`язано з виправленням помилок, виявлених в такому періоді по рядках 10.1, 10.2, 14, 17, а не у зв`язку з коригуванням рядку 21 декларації попереднього періоду) п.5 розділу VI Порядку № 21 відповіді не містить, так як даний пункт регулює питання "подавати УР чи не подавати за усі наступні податкові періоди при виправленні значення рядка 21 декларації певного податкового періоду. Водночас, він не надає відповіді на питання, яким чином заповнювати рядки УР за наступні періоди, якщо такі УР подані не у зв`язку з коригуванням рядку 21 декларації попереднього періоду, а з інших причин;
Відтак, у ситуації що склалась, позивач подав УР до декларацій за всі 36 періодів, заповнивши їх так, як вважав найбільш правильним, діючи відповідно до ПК України та норм підзаконного нормативно-правового акту, який встановлює порядок заповнення та уточнення податкових декларацій (Порядок № 21) у тій інтерпретації, яка, з точки зору позивача, була найбільш близькою до норм ПК України;
Суд зазначає, що положення п. 5 розділу VI Порядку № 21 не може трактуватись таким чином, щоб це трактування змінювало норми ПК України та призводило до необхідності сплати платником податків додаткових сум ПДВ до бюджету. Тим більше, що зі змісту самого п. 5 розділу VI Порядку № 21 випливає, що ця норма переслідувала зовсім іншу мету - спростити для платників процедуру уточнення звітності. Суд приходить до висновку, що якщо розглядати всю сукупність періодів, на які вплинули спірні обставини, то позивачем не порушено норм розділу V Податкового кодексу України, та не допущено заниження сум ПДВ, які підлягають сплати ним до державного бюджету, або завищення суми від`ємного значення ПДВ. Адже внаслідок подання УР, поряд із зменшенням податкового кредиту позивача у певних періодах на загальну суму 179314987 грн. відбулося збільшення податкового кредиту у інших періодах на загальну суму 206611413 грн. Таким чином, загальний баланс розрахунків з ПДВ між позивачем та бюджетом у результаті подання УР, щодо яких виник спір, змістився ще більше у бік заявника ж кредитора;
Висновки Акту перевірки повністю ґрунтуються виключно на твердженні контролюючого органу про те, що товариство допустило методологічну помилку, застосовуючи п. 5 розділу VI Порядку № 21, і невірно (не у правильних податкових періодах) відобразило у своїй звітності певні суми податкового кредиту з ПДВ, право скаржника на які - по суті не оспорюється. Таким чином, позиція контролюючого органу є суто формалістичною і не жодного підґрунтя, якщо виходити як зі змісту розділу V «Податок на додану вартість» ПК України, так і з сутності та економічного змісту такого податку ж ПДВ. Вказане, на думку Ради, свідчить, що оскаржувані ППР винесені внаслідок використання контролюючим органом своїх повноважень не з тією метою, з якою вони надані, необґрунтовано (без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), недобросовісно та нерозсудливо;
Твердження контролюючого органу (ОВПП) стосовно того, що позивач, якщо він сплатить суми, визначені винесеними ППР, водночас збереже за собою право відобразити суми від`ємного значення ПДВ, на які він все ще зберігає право у силу норм п.200.1 та п. 200.4 ст. 200 ПК України, у рядку 16.2 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року (періоду, в якому він подав спірні УР), створюють некоректне враження про фактичні обставини справи. Зазначене твердження змушує вважати, що сума основного зобов`язання з ПДВ, яку Товариство мало би сплатити на підставі до ППР (163294266 грн.), нібито буде збалансована правом скаржника у майбутніх періодах заявити навіть більшу суму ПДВ до бюджетного відшкодування, тоді як безповоротними втратами Скаржника будуть лише суми штрафних санкцій, які він має сплатити на підставі ППР -40823566,5 грн., а також пені. Проте безповоротними втратами скаржника буде, по суті, уся сума ППР (і це, на думку Ради, свідчить про явну відсутність балансу між несприятливими наслідками ППР для Скаржника та цілями, для яких воно винесене), з огляду на таке:
- право позивача відобразити у рядку 16.2 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року суму від`ємного значення ПДВ у розмірі понад 200 млн. грн. (про наявність якого стверджує контролюючий орган) не має реального практичного змісту у відриві від права Товариства заявити цю суму до відшкодування з бюджету.
- в свою чергу, право заявити вказану суму до бюджетного відшкодування у позивача буде відсутнім навіть у тому разі, якщо він повністю погодиться із позицією контролюючого органу, сплатить визначені ППР суми, а згодом, відповідно до бачення контролюючого органу, відобразить їх у рядку 16.2 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року (подавши до неї відповідний уточнюючий розрахунок), тому як сума основного зобов`язання з ПДВ, визначена ППР (163 294 266 грн.), якби Скаржник погодився із ППР, мала б бути сплачена з його поточного рахунку безпосередньо до бюджету відповідно до п. 25 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569. Ця сума не збільшила б реєстраційну суму у системі електронного адміністрування ПДВ. А лише в межах цієї суми, в силу п.п. «б» п. 200.4. ст. 200 ПК України, можливе бюджетне відшкодування.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Представником позивача в судовому засіданні доведено протиправність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 9, 72-77, 90, 139, 246-247, 249, 255, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 17.12.2020 року № 279/28-10-50-08 (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 204117832, 50 грн., в.т.ч. за податковими зобов`язаннями - 163294266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 40823566,50 грн., прийняте Офісом великих платників податків ДПС.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 липня 2021 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко