Справа № 380/3290/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/3290/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити дії-

В С Т А Н О В И В:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, 48) в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Покровської міської ради Дніпропетровської області адреса: 53300 м. Покров, Дніпропетровської області вул. Центральна, 48, що виявилися у відмові на запит надати: Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Покровська/Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області ; Рішення територіальної громади, або результати референдуму на яких було прийнято рішення про створення органу місцевого самоврядування Покровська/Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області ;

- зобов`язати Покровську міську раду Дніпропетровської області , адреса: 53300 м. Покров, Дніпропетровської області вул. Центральна, 48, надати протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду наступні документи: Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Покровська /Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області ; Рішення територіальної громади, або результати референдуму на яких було прийнято рішення про створення органу місцевого самоврядування Покровська/ Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області ;

- стягнути із Відповідача на користь Позивача судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач через електронну пошту надіслав до Покровської міської ради Дніпропетровської області інформаційний запит в якому просив надати доступ до інформації. На інформаційний запит позивач отримав лист-відповідь № 10/03-17/21 яким відповідач відмовив у задоволенні запиту. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Ухвалою від 22.03.2021 року суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволені адміністративного позову в повному обсязі. Зазначає, що позивач у своєму позові зазначає, що Покровською міською радою Дніпропетровської області нібито порушено його право на отримання відкритої за режимом доступу інформації. Разом з тим, жодного доводу щодо наявності запитуваних документів у відповідача та обгрунтування з посиланням на законодавство факту існування таких документів, позивач в позові не наводить. Щодо першого пункту запиту слід зазначати, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скасування свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та фізичної особи підприємця» від 07.04.2011 року №3205-VІ в усіх законодавчих актах України скасовано поняття такого свідоцтва, як документа, що посвідчує факт реєстрації юридичної особи. Замість нього введено поняття «виписка або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців». Таким чином, враховуючи, що запитуваного документу, який мав би юридичну силу, не існує на даний час, і його саме з цих причин неможливо надати позивачу. Другий пункт запиту позивача також неможливо задовольнити, оскільки національне законодавство не передбачає створення міських рад шляхом проведення місцевого референдуму або прийняття рішення про їх створення безпосередньо територіальною громадою. А отже і будь-яких рішень територіальної громади або результатів референдуму з цього приводу не існує.

Позивач надав відповідь на відзив.

Ухвалою від 31.05.2021 року суд ухвалив перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи №380/3290/21 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

17 лютого 2021 року ОСОБА_1 , надіслав електронною поштою на ім`я Покровської міської ради Дніпропетровської області інформаційний запит. В запиті, посилаючись на відповідні норми чинного законодавства , просив надати наступну інформацію:

1) свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Покровська/Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області, .

2) рішення територіальної громади, або результати референдуму на яких було прийнято рішення про створення органу місцевого самоврядування Покровська/Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області, .

У разі відсутності таких документів позивач просив написати, що такі документи відсутні.

Відповідач 01.03.2021 року надіслав лист-відповідь № 10/03-17/21 в якому зазначає, що виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області відмовляє у задоволенні запиту, оскільки діючим законодавством не передбачено створення та існування запитуваних документів.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 205 та ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування вказаного судового засідання за допомогою звукозаписульного технічого засобу не здійснювалось.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулює Закон України "Про звернення громадян".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно частини третьої статті 3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 7 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян" письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Окрім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Як вже з`ясовано судом позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку визначену Законом України «Про доступ до публічної інформації», проте звернення позивача було розглянуто в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян» ,як зазначив відповідач у своїх запереченнях з тих підстав, що позивач у своєму запиті просив інформацію, яка не є створеною.

З цього приводу суд зазначає, що стаття 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» містить вичерпний перелік підстав за яких розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту, і підстава на яку покликається відповідач до даних не належить.

Відповідачем не доведено у відзиві та у відповіді на звернення, що запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної інформації.

Доводи відповідача стосовно того, що такого поняття свідоцтва, як документа, що посвідчує факт реєстрації юридичної особи скасовано, а замість нього введено поняття «виписка або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є необгрунтованою.

Тобто вищевказана інформація є в розпорядженні відповідача, але під іншою назвою, ніж зазначено позивачем в запиті на отримання публічної інформації.

Також суд бере до уваги доводи позивача про необ`єктивне і недобросовісне ставлення до його запиту, що по суті є неправомірною відмовою у наданні інформації. А тому відповідач порушив згадані вище положення: - частини 2 статті 22, пункту 3 частини 2 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; - частини 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян»; - а також частини 1 статті 5, частини 2 статті 11 Закону України «Про інформацію».

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не надано відповіді по кожному питанню в межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку, що в свою чергу суперечить вимогам Законом України «Про доступ до публічної інформації», яким встановлено обов`язок розпорядника інформації, яким є відповідач, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.

Суд враховує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі №804/1469/17 та від 10.04.2019 року у справі №826/11251/18.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, 294-295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Покровської міської ради Дніпропетровської області ( адреса: 53300 м. Покров, Дніпропетровської області вул. Центральна, 48) що виявилися у відмові на запит надати: Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Покровська/Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області (); Рішення територіальної громади, або результати референдуму на яких було прийнято рішення про створення органу місцевого самоврядування Покровська/Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області код ();

Зобов`язати Покровську міську раду Дніпропетровської області (, адреса: 53300 м. Покров, Дніпропетровської області вул. Центральна, 48), надати протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду наступні документи: Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Покровська /Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області (); Рішення територіальної громади, або результати референдуму на яких було прийнято рішення про створення органу місцевого самоврядування Покровська/ Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області код ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300 м. Покров, Дніпропетровської області вул. Центральна, 48, ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім )грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Сакалош