Справа № 560/2462/21
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2462/21
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якій просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 04.09.2020 №236 про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10.09.2020 №3819 про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, прийнявши рішення про скасування дозволу на імміграцію громадянці ОСОБА_1 , здійснив втручання у її право, захищене статтею 8 Конвенції, за відсутності легітимної мети.

На переконання позивача, оскаржені рішення є незаконними, необґрунтованими та підлягають скасуванню, у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, позивачка оскаржила ухвалу до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року - без змін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 06.04.2021 подано відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує, зазначає, що рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 04.09.2020 №236 про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну та рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10.09.2020 №3819 про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання є законними.

Зазначає, що позивачка прибула в Україну з метою постійного проживання та 02.11.2018 звернулась до Волочиського РС УДМС України в Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", оскільки є дружиною іммігранта - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб зареєстрований 20.07.2018 владою Республіки Узбекистан.

При перевірці матеріалів справи №129/2018 від 23.05.2018 про надання дозволу на імміграцію чоловіку позивачки - громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_3 встановлено, що вказаний іноземець отримав дозвіл на імміграцію в Україну 18.07.2018 №2920-ім відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" як чоловік громадянки України (дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 05.05.2016. Тобто перебуваючи у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_4 громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з позивачкою у відділі РАЦС Андижанського району, Республіки Узбекистан.

Крім того вказує, що в заяві про надання дозволу на імміграцію позивачка не повідомляла про наявність в неї дітей, тобто свідомо зазначила неправдиві відомості.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що позивачка прибула в Україну з метою постійного проживання та 02.11.2018 звернулась до Волочиського РС УДМС України в Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", оскільки є дружиною іммігранта - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб зареєстрований 20.07.2018 у відділі РАЦС Андижанського району, Республіки Узбекистан.

27.07.2020 до УДМС України в Хмельницькій області надійшов лист Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України (№8.1/2265-20) про направлення матеріалів справ про документування, серед яких вказана позивачка.

20.08.2020 до УДМС України в Хмельницькій області надійшов лист ДМС України №4672/1/6801-20, в якому зазначено, що за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_1 було встановлено, що відповідно до матеріалів справи №406/2018, позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Ташкент Республіки Узбекистан, прибула в Україну з метою постійного проживання та 02.11.2018 звернулась до Волочиського РС УДМС України в Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", оскільки є дружиною іммігранта - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб зареєстрований 20.07.2018 владою Республіки Узбекистан.

При перевірці матеріалів справи №129/2018 від 23.05.2018 про надання дозволу на імміграцію чоловіку позивачки - громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_3 встановлено, що вказаний іноземець отримав дозвіл на імміграцію в Україну 18.07.2018 №2920-ім відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" як чоловік громадянки України (дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 05.05.2016.

Тобто перебуваючи у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_4 громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з позивачкою у відділі РАЦС Андижанського району, Республіки Узбекистан.

Листом УДМС України в Хмельницькій області №6801.4-4965/6801.4.1-20 ОСОБА_6 було направлено запрошення для надання пояснень реєстрації шлюбу, який став підставою для отримання в 2019 році дозволу на імміграцію.

Позивач до УДМС України в Хмельницькій області не прибула.

УДМС України в Хмельницькій було направлено до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України проект висновку про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ).

31.08.2020 до УДМС України в Хмельницькій надійшла відповідь Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України, яким підтримано проект висновку про скасування дозволу на імміграцію позивачці та рекомендували його до затвердження (8.1/2657-20).

04.09.2020 №236 Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області прийнято рішення про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_6 дозволу на імміграцію в Україну.

Оскільки дозвіл на імміграцію було скасовано, рішенням Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10.09.2020 №3819 скасовано громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_6 посвідку на постійне проживання, відповідно до підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. N 321.

Про прийняті рішення позивачку повідомлено листом №6801.4-5362/6801.4.1-20.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно статті 4 Закону Україну "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" , іноземці та особи без громадянства в порядку, визначеному законом України про імміграцію, можуть, зокрема, іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови та порядок імміграції в України іноземців та осіб без громадянства, регулюється Законом України "Про імміграцію".

Відповідно до статті 1 вказаного закону, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Статтею 12 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. №1983 (надалі - Порядок провадження).

Відповідно до п. 21 Порядку провадження дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Згідно з п. 22 Порядку провадження для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

В ході судового розгляду судом встановлено, відповідачем доведено правомірність рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 04.09.2020 №236 про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_6 дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до підпункту 1 пункту 64, підпункту 4 пункту 72 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. №321, посвідка скасовується територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Враховуючи те, що дозвіл на імміграцію позивачці було скасовано, відповідач відповідно до вищевказаних вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. N 321, правомірно прийняв рішення про від 10.09.2020 №3819 про скасування громадянці Республіки Узбекистан ОСОБА_6 посвідки на постійне проживання.

Суд також не бере до уваги твердження позивачки щодо наявності у неї двох дітей, оскільки в заяві про надання дозволу на імміграцію позивачка не повідомляла про наявність в неї дітей, тобто свідомо зазначила неправдиві відомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області є обґрунтованим, мотивованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин, які мають значення для його прийняття.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул.Миколи Мазура, 4, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29007 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя О.О. Михайлов