Справа № 820/1657/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 р. Справа № 820/1657/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.02.21 по справі №820/1657/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту Східна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області №425/1303 від 26.12.2016 про нарахування транспортного податку з фізичних осіб у сумі 18750 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 рішення суду змінено в частині мотивів та підстав задоволення позову ОСОБА_1 , в іншій частині залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.06.2020 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 скасовано, а справу №820/1657/17 направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області №425/1303 від 26.12.2016.

Не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2021, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судове рішення суду першої інстанції прийняті без дотримання законодавчого змісту норм наведених правових актів щодо спірних відносин з наданням невірної правової оцінки обставинам справи.

20.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду м. Харкова відкрито апеляційне провадження по справі №820/1657/17.

26.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду м. Харкова закінчено підготовку та справу призначено у відкритому судовому засіданні.

12.05.2021 від позивача надійшов відзив в якому він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС в Харківській області.

Зазначив, що доводи наведені в апеляційній скарзі відповідача не підтверджуються документально, спростовуються матеріалами справи, апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Land Rover модель Range Rover Evoque, об`єм двигуна 2179 куб.см., рік випуску 2016, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

26.12.2016 Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення №425/1303, яким відповідно до п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок в розмірі 18750 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

01.01.2015 чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 ПК України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Згідно Рішенням Харківської міської ради 7 скликання «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 №126/11 «Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України» від 13.01.2016 №112/16 , розміщеного на офіційному сайті Харківської міської ради, прийнятого на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, встановлено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 ПК України.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

24.12.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01.01.2016 (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у ПК України щодо об`єкту оподаткування транспорним податком.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону від 24.12.2015 №909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Відтак, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1 033 500грн.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 , де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку N403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку N 403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна;

тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для визначення позивачу оскаржуваним податковим-рішенням грошового зобов`язання стали висновки податкового органу про наявність у позивача у 2016 році обов`язку сплачувати транспортний податок з фізичних осіб, який є об`єктом оподаткування.

Перевіряючи оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам ч.2 ст. 2 КАС України колегія суддів зазначає наступне.

З аналізу вище зазначених правових норм вбачається, що обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідачем до матеріалів справи надано інформація Мінекономрозвитку щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року та яка була підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно даної інформації до об`єктів оподаткування віднесено в тому числі автомобіль Land Rover модель Rover Evoque, з об`ємом двигуна 2.2 куб. см., тип пального дизель, строк експлуатації до 1 року.

Порівнюючи технічні характеристики автомобілів зазначених в інформації Мінекономрозвитку України та технічні характеристики автомобіля позивача колегія суддів зазначає про їх відмінність, а саме в частині характеристики що стосуються робочого об`єму двигуна.

Статтею 4 ПК України закріплено низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Податковий орган, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не зазначив норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Враховуючи прогалину у нормативному регулюванні вказаних правовідносин ( станом на час виникнення спірних правовідносин) та положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.11.2018 по справі №822/2687/17.

Щодо розрахунку середньоринкової вартості автомобіля колегія суддів зазначає.

Податковим органом на підтвердження розрахунку середньоринкової вартості автомобіля позивача надано розрахунок, зроблений з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку України в якому зазначено показник пробігу «27» замість вірного «27000» та в якому зазначено об`єм двигуна 2.2 куб. см. Який є відмінним від об`єму двигуна автомобіля, що належить позивачу.

Іншої інформації щодо встановлення такого критерію визначення середньоринкової вартості автомобіля як пробіг та визначення податкового періоду при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем до суду не надано.

Зважаючи на відсутність отриманої від Мінекономрозвитку інформації по вартість автомобіля позивача, розрахованої виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндра двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо не підтвердження відповідачем належності транспортного засобу позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Наявність в матеріалах справи договору купівлі-продажу автомобіля із зазначенням ціни продажу станом на 17.03.2016 1 395 985 грн, не є беззаперечним доказом віднесення даного автомобіля до об`єкту оподаткування транспортним податком, оскільки відповідно до положень ПК України, рішення Харківської міської ради 7 скликання №112/16 від 13.01.2016 середньоринкова вартість автомобіля визначається за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на позицію Верховного Суду висновку у постанові від 29.03.2018 по справі №820/4876/17, колегія суддів вважає помилковим, оскільки обставини справи стосуються іншого періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, а також відсутність належних та допустимих доказів правомірності нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань позивачу зі сплати транспортного податку за вказаний автомобіль, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі №820/1657/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 09.07.21.