Справа № 400/3334/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 липня 2021 р. № 400/3334/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо прийняття рішення № 29/03.02-р від 28 липня 2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 27.07.2020 року та скасувати вказане рішення; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області № 7/1-316/20 від 07.02.2020 року з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі №400/3334/20 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо прийняття рішення № 29/03.02-р від 28 липня 2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 27.07.2020 року, скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28 липня 2020 року №29/03.02-р про відмову у перерахунку довічного утримання судді у відставці та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області № 7/1-316/20 від 07.02.2020 року, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

18.12.2020 року на виконання резолютивної частини рішення від 29.10.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчі листи по справі № 400/3334/20.

07.07.2021 року до суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - заявник) про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року № 400/3334/20 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - боржник) суми доплати за період з 19.02.2020 по 31.12.2020 у розмірі 157084,63 грн. на користь ОСОБА_1 (далі - стягувач).

В обгрунтування заяви заявник посилається на неможливість виконання рішення суду, на виконання якого виданий виконавчий лист, без зміни порядку і способу його виконання.

Ухвалою від 08.07.2021 року суд прийняв заяву до розгляду та призначив судове засідання на 09.07.2021 року.

09.07.2021 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшли заперечення на заяву.

Згідно з частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Постановляючи цю ухвалу, суд виходить з такого.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року у справі №400/3334/20 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо прийняття рішення № 29/03.02-р від 28 липня 2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 27.07.2020 року, скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28 липня 2020 року №29/03.02-р про відмову у перерахунку довічного утримання судді у відставці та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області № 7/1-316/20 від 07.02.2020 року, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

18.12.2020 року на виконання резолютивної частини рішення від 29.10.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчі листи по справі № 400/3334/20.

23.02.2021 року заявник відкрив виконавче провадження.

Листом від 23.03.2021 року боржник повідомив заявнику, що виконав рішення суду в межах наявних повноважень, а доплата стягувачу повинна виплачуватися за рахунок коштів Державного бюджету України. Відтак різниця між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду, і розміром, обчисленим без урахування рішення суду, буде виплачена після надходження бюджетних асигнувань.

Станом на день розгляду заяви рішення суду, незважаючи на вжиті заявником заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", не виконане.

Згідно з частинами першою, третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі № 281/1618/14-а викладена правова позиція, відповідно до якої під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

У постанові від 30.07.2019 року у справі № 281/1618/14-а Верховний Суд зазначив, що установлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена боржником після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Із вказаної постанови Верховного Суду вбачається, що для відновлення прав позивача суд прийняв постанову про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошові кошти (спірну доплату) у встановленому законом розмірі, що відповідало заявленим позовним вимогам. Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначену доплату на стягнення конкретної суми цієї доплати, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

За таких обставин Верховний Суд вважав правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання судового рішення, оскільки така зміна не передбачає зміни обраного судом способу відновлення порушеного права. Також Верховний Суд зазначив, що аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 (справа № 21-394а14).

Відтак, з урахуванням зазначеної вище правової позиції Верховного Суду, зміна способу і порядку виконання рішення суду із зобов`язання вчинити певні дії на стягнення грошових коштів буде зміною судового рішення по суті.

У зв`язку з вищенаведеним відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись статтями 242, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Лебедєва