Справа № 640/18791/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 липня 2021 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Грибан І.О.,
судді: Кузьмишина О.М.,
секретар с/з Піскунова О.Ю.,
пр-к позивача Васюк М.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про винесення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа - Приватне підприємство «Воронівка Агро» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ), третя особа - Приватне підприємство «Воронівка Агро» у якому просив:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач подав апеляційну.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу задоволено; Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року - скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», накладеного у межах виконавчого провадження ВП № 37674119. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт, який було накладено на все нерухоме майно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 11; ; за номерами записів про обтяження: 3894392, 3893852, 3884547, 3881470, 3880575, 3880347, 3879413, 3879376, 3879331, 3879288, 3879111, 3879034, 3878909, 3878821, 3878192, 3852873, на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області від 12.12.2013 у межах виконавчого провадження № 37674119. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 5255,00 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 копійок.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача Васюка В.В. надійшла заява про винесення додаткового рішення, в якій просив стягнути на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн.

На підтвердження витрат, обсягу правничої допомоги наданої в апеляційному провадженні по даній справі, стороною позивача надано до матеріалів справи: ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до договору, копію акту наданих послуг до договору №48 від 17.05.2021.

В судовому засіданні позивач заяву про ухвалення додаткової постанови підтримав і просив її задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що суд апеляційної інстанції задовольняючи апеляційну скаргу позивача та вимоги його позову, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат у даній справі.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 132 КАС України регламентовано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 3 вказаної норми до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Положеннями ст. 134 КАС України регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2021 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» укладений договір № 48 про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 5.1 Договору про надання правової допомоги №48 від 17 травня 2021 року плата за надані адвокатом послуги за цим договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліка послуг зазначених у додатках, які є невід`ємною частиною даного договору.

У пункті 1 Додатка № 1 до Договору закріплено, що гонорар адвоката за надання послуг, згідно цього договору є фіксованим та складає 30 000,00 грн. і сплачується клієнтом в порядку, передбаченому пунктами 5.2 та 5.3 договору.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Згідно Звіту наданих послуг від 18.06.2021 згідно Договору №48 про надання правової допомоги від 17.05.2021 позивачу надана правова допомога загальною вартістю 30, 000 грн. обсяг якої становить:

1) проведення правового аналізу наданих документів Клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування Клієнта у справі №640/18791/20, аналіз рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2021.

2) підготовка та подання апеляційної скарги від 23.05.2021 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2021 у справі №640/18791/20.

3) підготовка та подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи №640/18791/20 від 09.06.2021.

4) участь у судовому засіданні 16.06.2021 у Шостому апеляційному адміністративному суді.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Щодо обґрунтованості витрат, наведених в описів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що написання апеляційної скарги належить до такої діяльності адвоката як складання процесуальних документів, до якої входить аналіз та вивчення документів та судових рішень, з урахуванням яких апеляційна скарга складається. Отже, окреме виділення від підготовки і складання скарги таких послуг як аналіз та вивчення судової практики є необґрунтованим, позаяк відповідні послуги є елементом підготовки на апеляційну скаргу, а тому такі витрати не можуть бути присуджені на користь заявника.

Щодо судового засідання, в якому приймав участь представник позивача то відповідна дата чітко зазначена в Звіті про надання послуг, а його проведення відповідає протоколу судового засідання та охоплює час не тільки безпосереднього засідання, а і час представника на підготовку до його проведення.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (54056, м. Миколаїв, пр-т. Миру, 46/1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (01023, м. Київ, вул. Л. Первомайського, 11, ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді О.М. Кузьмишина

І.О. Лічевецький

(повний текст додаткової постанови складено 07.07.2021р.)