Справа № 420/14201/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

07 липня 2021 року

Київ

справа №420/14201/20

адміністративне провадження №К/9901/22306/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, В.М. Шарапи

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування розміру 50% від суми суддівської винагороди судді Одеського апеляційного суду, який працює на відповідній посаді, та неврахування отриманої в період роботи на посаді судді допомоги на оздоровлення, на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.09.2017 № 284 в розмірі 1 466,00 грн при перерахунку пенсії на виконання рішення ООАС від 21.09.2020 № 420/5559/20;

- зобов`язати відповідача застосувати 90% від суми суддівської винагороди судді Одеського апеляційного суду, який працює на відповідній посаді, та врахувати отриману в період роботи на посаді судді допомогу на оздоровлення, на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.09.2017 № 284 в розмірі 1 466,00 грн при перерахунку та виплаті пенсії з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення ООАС від 21.09.2020 № 420/5559/20, з урахуванням раніше виплачених сум і без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо застосування розміру 50% від суми суддівської винагороди судді Одеського апеляційного суду, який працює на відповідній посаді при перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19.02.2020, виходячи з 58% від суми суддівської винагороди судді Одеського апеляційного суду, який працює на відповідній посаді на підставі довідки апеляційного суду Одеської області від 06.09.2017 № 284, та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини оскаржуваного рішення у наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19.02.2020, виходячи з 60% від суми суддівської винагороди судді Одеського апеляційного суду, який працює на відповідній посаді на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/299/2020 від 10.03.2020 року, та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Відповідно до електронного бланку про відправлення рекомендованого поштового відправлення із шрихкодовим ідентифікатором 121, касаційна скарга направлена до Верховного Суду 17 червня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У зв`язку з цим, відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт перший частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої та пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави обґрунтовує тим, що під час вирішення справи судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а, від 04 лютого 2019 року у справі № 240/5401/18 щодо визначення відсоткового розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 лютого 2019 року у справі № 240/5401/18, оскільки вони стосуються перерахунку та призначення пенсії військовослужбовцям, тобто стосуються інших правовідносин.

Також скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки при розгляді цієї справи вирішальним та проблемним є розуміння застосування принципу дії закону та іншого нормативно-правового акту у часі, закріпленого в статті 58 Конституції України, зокрема, питання про спосіб застосування конституційного принципу незворотності дії закону у часі вирішується у процесі правозастосовної діяльності судами. При вирішенні аналогічних та подібних справ відсутня єдність судової практики стосовно вирішення цього питання.

Оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з визначенням розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то вирішення по-різному аналогічних справ порушує принцип єдності статусу судді, який включає, зокрема, рівність соціального і правового захисту, що суперечить Конституції України та висновками Конституційного Суду України, який наголошує, що Конституція України закріплює однаковий юридичний статус суддів (рішення Великої Палати Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018).

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку із підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої цієї ж статті, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/14201/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа