Справа № 566/482/21
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№566/482/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року смт. Млинів Рівнеської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.,

при секретарі судового засідання Братащук М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії БАВ № 112632 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії БАВ № 112632 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 квітня 2021 року по вулиці Прилуцькій в селі Велика Городниця Дубенського району Рівненської області близько 13 години 00 хвилин інспектором СРПП відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції, капітаном поліції Демчуком В.М. було винесено відносно нього, ОСОБА_1 , постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим серії БАВ №112632 за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20400 гривень. Зазначена постанова мотивована тим, що за кермом автомобіля Пежо 308, номерний знак НОМЕР_1 , перебувала особа, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі рішення Рівненського апеляційного суду № 566/29/20 від 24 червня 2020 року, чим порушено ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАп. З винесеною постановою він категорично не погоджується, оскільки він не керував транспортним засобом, відповідно матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу вчинення ним правопорушення.

Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №112632 від 16.04.2021 року винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції, капітаном поліції Демчуком Віталієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, а провадження по справі закрити. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі наданих та долучених до позовної заяви документів, після чого покинув зал судового засідання.

Суд вважає за доцільне розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії БАВ № 112632 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення проводити за відсутності позивача, так як у відповідності до ч.6 ст. 205 КАС України наслідки, визначені частинами третьою та п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Відповідач інспектор СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітан поліції Демчук В.М. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 у його відсутності.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши обставини справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року N 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху, зокрема за ч. 4 ст. 126 КупАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №112632 від 16 квітня 2021 року підтверджується, що інспектором СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Демчуком В.М. було винесено постанову, відповідно до якої 16 квітня 2021 року, о 12 годині 44 хвилини, в с. Велика Городниця по вул. Прилуцька,6, ОСОБА_2 керував транспортним засобом PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_2 , будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі рішення Апеляційного суду №566/29/20 від 24 червня 2020 року, чим порушив ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух», а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови на ОСОБА_2 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

(а.с.5)

В ході перегляду, в судовому засіданні, відеозапису від 16 квітня 2021 року з нагрудної камери поліцейського, в ході розмови, яка відбувалась біля автомобіля PEUGEOT 308 та у службовому автомобілі поліції було встановлено, що перебуваючи в службовому автомобілі поліції ОСОБА_1 неодноразово просив працівника поліції не виносити відносно нього постанов про притягнення його до відповідальності, а також висловив пропозицію щодо дачі «хабара» у виді бензину та «соляри», за що був інспектором попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди.

Крім цього, перебуваючи в службовому автомобілі ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським зазначив «…їхав, все нормально» (12:40:06 відеозапису від 16 квітня 2021 року), «…Ви мене зупинили без явної причини, по якійсь причині» (12:41:21 відеозапису від 16 квітня 2021 року).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 126 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою ч.4 ст.126КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з постанови Млинівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2020 року у справі 566/29/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2020 року постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишено без змін.

У відповідності до ч.2 ст. 317-1КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені відповідачем в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, а факт вчинення позивачем зазначеного адмінправопорушення підтверджується відеофайлом з нагрудної камери поліцейського,суд вважає,що посилання позивача на неправомірність дій відповідача не встановлено.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що відповідачем доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та встановлено, що останній, дійсно, керував транспортним засобом, будучи постановою суду позбавленим права керування транспортними засобами, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не підлягає скасуванню.

Отже судом встановлено наявний факт порушення позивачем правил дорожнього руху, про що зазначалось вище.

Посилання позивача на той факт, що постанова складена з грубим порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме про те, що постанова не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото- та відеозапис, не може бути прийнята судом до уваги, постільки сам факт керування транспортним засобом особою, яка позбавлена прав керування не потребує доказування саме фото- та відеофіксації. Також переглядом відеозапису, наданого відповідачем до суду, було встановлено, що позивач сам визнавав факт відсутності у нього водійських прав, так як був позбавлений прав керування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частинами першою та четвертою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В даному випадку суд вважає, що електронний документ - відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, є документом, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, містить фактичні дані щодо предмету доказування, зокрема - місце, суть порушення та доводи сторін в момент прийняття рішення щодо винесення оскаржуваної постанови, а тому є належним та допустимим доказом у справі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі № 751/6165/17 (провадження № К/9901/1457/17).

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що ОСОБА_1 обґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови від 16 квітня 2021 року, дії інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича є законними, тому підстави для скасування складеної інспектором постанови відносно ОСОБА_1 відсутні.

Аналізуючи наведене, враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, доведена, а тому позов позивача не підлягає до задоволення.

Що ж стосується судових витрати, то згідно квитанції №0.0..1 від 14 травня 2021 року, позивачем при зверненні до суду з адміністративною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 454 гривні.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, то понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.2,9,72, 77, 90,222, 242,245,251, 258, 293, КАС України, ст.9,ч.5 ст. 121,ст. 222,251,258, 283КУпАП, Законом України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Законом України «Про Національну поліцію», 2 липня 2015 року, № 580-VIII, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 суд , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії БАВ № 112632 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Млинівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура