Справа № 161/8259/21
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8259/21
Провадження № 2-а/161/207/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі- Остимчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення №3 Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов мотивує тим, що постановою від 21.04.2021 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною, так як запевняє, що за кермом знаходилась інша особа, яка після зупинки поліцейськими транспортного засобу відлучилась до іншого транспортного засобу по документи для їх пред`явлення відповідно до вимог поліцейського. Просить суд скасувати постанову та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були належним чином судом повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Позивач та його представник адвокат Федош С.М. подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи. Окрім того, у встановлений судом строк від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205, ст. 262 КАС України, у зв`язку з тим, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розгляд справи здійснювати на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №984866 від 21.04.2021, складеною поліцейським СРППВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП старшим сержантом поліції Кравчуком Є.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній 21.04.2021 об 11 год. 55 хв. в с. Усичі Луцького району по вул. Соборності керував трактором Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.«а» ПДР України. Згідно п.7 оскаржуваної постанови, додатки до постанови відсутні (а.с.3).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно приписів ч. 1 ст. 126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),-

- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, відповідно до зазначених положень актів законодавства є очевидним, що водій транспортного засобу зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського, а також зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з`ясувати дані про особу правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасника процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою.

З врахуванням конституційного принципу правової держави та виходячи з положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, однак не з`явився без поважних на те причин, окрім того не надав суду відзив на позовну заяву, а тому не надав доказів на підтвердження викладеного в постанові про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим позов підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги, що копію постанови скаржник отримав 30.04.2021, то строк оскарження постанови підлягає поновленню.

Окрім того, згідно квитанції №0.0..1 від 24.05.2021, ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. (а.с.10).

Тому, відповідно до вимог ст.139 КАС України з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Відділення №3 Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №984866 від 21.04.2021.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №984866 від 21.04.2021 складену поліцейським СРППВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП старшим сержантом поліції Кравчуком Євгеном Миколайовичем відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділення №3 Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 07.07.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська