Справа № 580/3751/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року справа № 580/3751/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

08 червня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у призначенні пенсії позивачу;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 07.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення відповідача від 11.02.2021 №71 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки з урахуванням періоду роботи з 07.07.1993 по 05.04.2004 позивач має більш як 10 років пільгового стажу роботи за Списком №1, що надає йому беззаперечне право на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.06.2021 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого останній просив адміністративний позов позивача залишити без задоволення та зазначив, що при зверненні до Головного управління із заявою про призначення пенсії позивач надав трудову книжку серії НОМЕР_1 . Відповідно до записів у трудовій книжці позивач в період з 07.07.1993 до 05.04.2004 працював на шахті ім. Вахрушева в Ровенському районі Луганської області. Відомості про атестацію робочого місця та зайнятість на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 протягом повного робочого дня в трудовій книжці не зазначені. Довідок про підтвердження пільгового стажу за списком №1 позивач не надав. За результатами розгляду заяви позивача від 04.02.2021 та долучених до неї документів встановлено, що страховий стаж позивача становить 27 років 1 місяць 21 день, в тому числі стаж за списком № 1 4 роки 4 місяці. У зв`язку з відсутністю достатнього пільгового стажу Головним управлінням прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у письмовому провадженні.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, поясненнях на позовну заяву та відзиві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

Позивач, звернувся із заявою до відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 11.02.2021 №71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах

Зазначено, що на підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення записів у трудовій книжці є недостатньо, уточнюючої довідки за період роботи з 07.07.1993 до 05.04.2004 заявником подано не було, тому немає підстави зарахувати вищевказаний період роботи заявника до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

13.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою до якої долучив уточнюючу довідку про період роботи на шахті ім. Вахрушева, видану Виробничим підрозділом «Шахтоуправління «Ясенівське», що знаходиться в смт. Пролетраське, м. Ровеньки, Луганської Народної Республіки.

На дану заяву відповідач листом від 24.05.2021 №3212-3225/К-02/8-2300/21 надав відповідь, в якій зазначив, що Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення смт. Пролетарське, яке відповідно до постанови Верховної Ради України від 14.07.2016 № 1466-VII перейменоване в смт. Картушине, відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону № 1207-УІІ будь-які органи. їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Вважаючи вказане рішення відповідача від 11.02.2021 №71 протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішення спору суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку про те, для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання такої роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються),

- виконувана робота відповідає Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України;

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Згідно із записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 судом встановлено, що ОСОБА_1 із 07.07.1993 по 05.04.2004 працював на шахті ім. Вахрушева в Ровенському районі луганської області.

Відмовляючи в призначенні пільгової пенсії, відповідач посилається лише на відсутність уточнюючої довідки, яка б підтверджувала зайнятість повний робочий день позивача у шкідливих умовах праці за період роботи з 07.07.1993 по 05.04.2004.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Тому, копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 з внесеними до неї записами про роботу, зокрема, за спірний період з 07.07.1993 по 05.04.2004 є належним та допустимим доказом, що підтверджує спеціальний трудовий стаж позивача та в сукупності з іншими вимогами, передбаченими у статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Оскільки спірний пільговий трудовий стаж позивача з 07.07.1993 по 05.04.2004 підтверджений записами у трудовій книжці, достовірність та порядок оформлення якої відповідачем під сумнів не ставиться, підтвердження трудового стажу уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, яке є обов`язковим лише у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, в такому випадку не вимагається.

Крім того суд зазначає, що позивач надав уточнюючу довідку про період роботи на шахті ім. Вахрушева, видану Виробничим підрозділом «Шахтоуправління «Ясенівське», що знаходиться в смт. Пролетраське, м. Ровеньки, Луганської Народної Республіки.

Що стосується доводів відповідача, викладених у відзиві на позов про те, що довідка, видана на тимчасово окупованій території не може бути взята до уваги, суди зазначає, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.10.2018 у справі №235/2357/17.

З огляду на вказане, суд відхиляє доводи про те, що відсутність уточнюючої довідки може бути підставою для відмови в зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

Таким чином, враховуючи те, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, та з якої можливо встановити, що позивач має необхідний загальний та пільговий стаж, оскільки працював на посадах, віднесених до Списку №1 і вказаний стаж підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 07.07.1993 по 05.04.2004, підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право позивачу на пільгову пенсію.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 11.02.2021 №71 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.02.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Керуючись статтями 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 11.02.2021 №71 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.02.2021.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення 08.07.2021.

Суддя В.П. Тимошенко