Справа № 360/3495/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 липня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/3495/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Служби судової охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби судової охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Служби судової охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 14 календарних днів щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 15.02.2021;

- зобов`язати Службу судової охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані чотирнадцять календарних днів щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.02.2021.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 04 травня 2020 року по 15 лютого 2021 року проходив військову службу за контрактом у Службі судової охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області. Згідно наказу № 43 о/с від 15.02.2021 позивача контролера II категорії 2 відділення І взводу охорони І підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Луганській області сержанта Служби судової охорони було звільнено зі Служби судової охорони в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпПУ з 15 лютого 2021 року. За місцем проходження служби у Військовій службі правопорядку позивач 04.04.2017 отримав статус учасника бойових дій посвідчення УБД серії НОМЕР_1 та набув право відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік, яку в період проходження служби в 2020 році не використав. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Одночасно в позовній заяві позивач посилається на те, що спір у цій справі пов`язаний з невиплатою відповідачем грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки є частиною заробітної плати, а тому звернення до суду відповідно до ст. 233 КЗпП України з вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежується будь-яким строком.

Між тим, з такими висновками позивача суд погодитись не може з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правові засади організації та діяльності Служби судової охорони, статус працівників служби, а також порядок проходження служби в судовій охороні визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі Закон №1402-VIII).

Згідно з частини першої статті 160 Закону №1402-VIII, підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Відповідно до частини першої статті 161 Закону №1402-VIII, Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Отже служба судової охорони є публічною службою.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення грошової компенсації за невикористані 14 календарних днів щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 15.02.2021.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням саме трудових спорів, встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проте слід мати на увазі, що адміністративний суд, міг би застосувати вказану норму статті 233 КЗпП України, лише у тому випадку, коли у спеціальних нормативно-правових актах відсутні положення, якими врегульовано спірні правовідносини.

З цього приводу є усталеною позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені спеціальним законодавством, яким і є Кодекс адміністративного судочинства України, у частині п`ятій статті 122 якого чітко передбачено місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення грошової компенсації за невикористані 14 календарних днів щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 15.02.2021 охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини другої статті 233 КЗпП України.

Як встановлено судом, позивач перебував саме на публічній службі.

Звільнення з публічної служби охоплює в себе не тільки процедуру безпосереднього звільнення, а й проведення розрахунку з приводу всіх належних сум особам, що проходили публічну службу, на час їх звільнення.

При цьому з матеріалів позовної заяви судом встановлено, що наказом Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 15 лютого 2021 року № 43 о/с звільнено зі служби судової охорони в запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) контролера II категорії 2 відділення 1 взводу охорони 1 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Луганській області сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 статті 40 Кодексу законів про працю України (поява на роботі в нетверезому стані, в стані наркотичного або токсичного сп`яніння), з 15.02.2021. У наказі чітко перелічено види грошового забезпечення, які підялгають до виплати позивачу при звільненні.

Таким чином, з моменту ознайомлення позивача з даним наказом йому достеменно стало відомо про те, що грошову компенсації за невикористані 14 календарних днів щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби відповідач в розрахунок при звільненні позивачу не включив. Як наслідок, саме з цього часу у позивача розпочинається перебіг місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Однак, з даним позовом позивач звернувся лише 06.07.2021, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції Луганського окружного адміністративного суду.

Таким чином, судом констатовано, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку звернення встановленого частиною п`ятою статтею 122 КАС України, а його висновки про те, що ним строк звернення до суду не порушений є хибними по вище викладеним мотивам.

Згідно частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки судом встановлено, що позивачем подано позов після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, наявні всі підстави для залишення позову без руху зі встановленням позивачу строку для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення строку разом з належними, достовірними та допустимими доказами, якій б підтвердили поважність причин пропуску строку до суду у проміжку часу з дня, коли ОСОБА_1 ознайомився з наказом Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 15 лютого 2021 року № 43 о/с про його звільнення зі служби судової охорони в запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) з 15.02.2021 по 06.07.2021 (день звернення до суду з даним позовом).

Попередити позивача, що в силу приписів частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 123, 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби судової охорони Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку разом з належними, достовірними та допустимими доказами, якій б підтвердили поважність причин пропуску строку до суду у проміжку часу з дня, коли ОСОБА_1 ознайомився з наказом Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області від 15 лютого 2021 року № 43 о/с про його звільнення зі служби судової охорони в запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) з 15.02.2021 по 06.07.2021 (день звернення до суду з даним позовом).

У разі не виконання вимог ухвали суду, позовна заява підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяН.М. Басова