Справа № 496/2083/21
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2083/21
Провадження № 2-а/496/18/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

за участю секретаря Старостіної А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського районного Управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії БАБ №931235 від 28.04.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за порушення ч.1 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що постановою серії БАБ №931235 від 28.04.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. За змістом вказаної постанови БАБ № 931235 від 28 квітня 2021 року, позивач керував транспортним засобом марки ГАЗ, модель 2752 ЗНГ, колір білий, реєстраційний № НОМЕР_1 , в якому була тріщина та сколи на вітровому склі у зоні роботи склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649 та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вищезазначену постанову, позивач вважає складеною без достатніх на те правових підстав, а тому вона є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню. Так, 28 квітня 2021 року він рухався по автодорозі Одеса-Київ на транспортному засобі марки ГАЗ, модель 2752 ЗНГ, колір білий, реєстраційний № НОМЕР_1 , незадовго до зупинки інспектором, повз автомобіль позивача на досить великій швидкості проїхав легковий автомобіль, із-під коліс якого вилетів невідомий предмет, який потрапив у скло його транспортного засобу, в результаті чого воно тріснуло. Однак дана тріщина не погіршувала прозорість скла та жодним чином не обмежувала оглядовість із місця водія. На законодавчому рівні не закріплено, що тріщина на склі є технічною несправністю транспортного засобу при наявності якої заборонена експлуатація транспортного засобу. Позивач зазначає, що він, рухаючись на транспортному засобі марки ГАЗ до місця ремонту з тріщиною на склі, не порушував жодного пункту Правил дорожнього руху та інших нормативних актів України. Крім того, транспортний засіб марки ГАЗ, модель 2752 ЗНГ, колір білий, реєстраційний № НОМЕР_1 , та його обладнання відповідає вимогам правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації України, що підтверджується Протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00795-04279-20 від 08.05.2020 р., який було надано до огляду працівнику поліції та залишено ним взагалі без уваги. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчинені правопорушення належним чином не доведена, постанова винесена з ігноруванням процедури розгляду щодо всебічності, повноти і об`єктивності розгляду справи, вимог ст. 268 КУпАП. Відповідачем не дотримано процедури розгляду справи, не роз`яснено в повному обсязі права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не досліджено всіх обставин справи та не перевірено їх доказами, не надано доказам належної оцінки, що у підсумку призвело до необґрунтованого притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Тринча Д.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №931235 від 28.04.2021 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У зазначеній постанові вказано, що 28.04.2021 року о 08:45 год., на 468 км а/д М-05 (Одеса-Київ), ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2752 ЗНГ, реєстраційний № НОМЕР_1 , на вітровому склі якого в зоні роботи склоочисників наявні сколи і тріщини. ОСОБА_1 порушив ДСТУ 3649/2010, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідач у постанові серії БАБ №931235 від 28.04.2021 року зазначає, що позивач порушив ДСТУ 3649:2010, проте доказів на підтвердження цього факту не надає.

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги щодо безпечності та методи контролювання технічного стану КТЗ, що перебувають в експлуатуванні.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі по тексту - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами п. 31.4 ПДР України заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п. 31 ПДР, не містить таких несправностей, як тріщина та скол на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина та скол на склі автомобіля позивача не віднесені до технічних несправностей автомобіля. Фактично наявність вказаних дефектів скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Як вбачається з наданого позивачем протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00795-04279-20 від 08.05.2020 року, транспортний засіб ГАЗ 2752 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , після технічного контролю визнано технічно справним.

Враховуючи, що наявність тріщин та сколів на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пунктом 31 ПДР не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, а відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП настає саме у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є незаконним.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В графі № 7 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів та показань свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідач по справі не надав суду належні та допустимі докази, які б стверджували правомірність та законність оскаржуваної постанови серії БАБ №931235 від 28.04.2021 року, та відповідно не спростував вимог за адміністративним позовом, а сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, що також зазначено у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 квітня 2018 року, справа № 338/1/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 121, 222, 245, 251, 252, 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського районного Управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови та закриття провадження у справі задовольнити.

Постанову серії БАБ №931235 від 28.04.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за порушення ч.1 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.07.2021 року.

Суддя С.М. Драніков