Справа № 240/11567/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11567/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

08 липня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 23.07.2020 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо утримання з нього переплати надміру виплачених коштів по 20% до повного погашення;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.05.2020 №519 про утримання з ОСОБА_1 переплати надміру виплачених коштів по 20 % до повного погашення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити повернення утриманої переплати надміру виплачених коштів здійснених по рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.05.2020 №519.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.05.2020 №519 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум в розмірі 12341,52 гривень.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з його пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.05.2020 №519.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що переплата позивачу пенсії за період з 24.10.2014 по 04.05.2020 в розмірі 12341,52 гривень не була наслідком неповідомлення ОСОБА_1 про його перебування на посаді заступника прокурора Житомирської області в період з 24.10.2014 по 04.05.2020, оскільки, як вже встановлено судом, позивач вчасно та належним чином повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про своє працевлаштування.

Оскільки ст. 50 Закону № 1058-IV визначений вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсій, і таких у ході розгляду справи встановлено не було, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.05.2020 №519 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум в розмірі 12341,52 гривень та наявність підстав для його скасування.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав, що відповідно до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання відповідної заяви згідно з цим Порядком.

Оскільки згідно з поданої позивачем трудової книжки відповідачем, було виявлено, що 24.10.2014 (наказ від 04.05.2020 № 118а) позивача поновлено на посаді заступника прокурора Житомирської області, 04.05.2020 (наказ від 04.05.2020 № 119а) звільнено з посади заступника прокурора Житомирської області та органів прокуратури у зв`язку з поданням заяви про звільнення з посади за власним бажанням.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 30.06.2021.

Статтею 311 КАС України вказано, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, то колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 19.09.2005 позивач був призначений на посаду заступника прокурора Житомирської області.

На підставі подання Прокуратури Житомирської області від 10 січня 2009 року 311/36-вих09 та особистої заяви позивача, з 16.01.2009 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII "Про прокуратуру" в розмірі 90% від середньомісячної заробітної плати, що підтверджується протоколом призначення пенсії від 29.01.2009 №255.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , 23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника прокурора Житомирської області у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України.

Однак, на підставі наказу Офісу Генерального прокурора від 04.05.2020 №118а ОСОБА_1 з 24.10.2014 поновлено на посаді заступника прокурора Житомирської області, а на підставі наказу Офісу Генерального прокурора від 04.05.2020 №119а, його з 04.05.2020 звільнено з цієї посади, про що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 були зроблені відповідні записи за номером 34 та 35.

При цьому відповідачем не заперечувалось, що у зв`язку із вказаними обставинами ОСОБА_1 08.05.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про працевлаштування/звільнення, в якій повідомив про поновлення його з 24.10.2014 на посаді прокурора Житомирської області та звільнення 04.05.2020 з вказаної посади. До заяви позивач долучив копію своєї трудової книжки із вказаними записами.

Розглянувши подану позивачем заяву, відповідач встановив, працевлаштуванням позивача в період з 24.10.2014 по 04.05.2020 на посаді заступника прокурора Житомирської області спричинило переплату його пенсії за період з 24.10.2014 по 04.05.2020 в розмірі 12341,52 гривень.

У зв`язку з цим, 22.05.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було прийнято рішення №519 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплаченої суми переплати в розмірі 12341,52 гривень, яка утворилась за період з 24.10.2014 по 04.05.2020.

На підставі зазначеного рішення, починаючи з 01.06.2020 з пенсії позивача щомісячно утримують 20 % від пенсії, до повного погашення ним переплати.

Вважаючи вказане рішення від 22.05.2020 №519 протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (Закон №1058).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (Порядок № 22-1).

Згідно з п. п. 2.5 Порядку №22-1 у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Відповідно до п. 2.21 Порядку №22-1 у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням. При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору.

При цьому, ст. 50 Закону №1058 визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Аналогічне правове регулювання встановлене ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (Закон №1788-XII).

Так, механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за №374/7695 (Порядок №6-4).

Згідно п.п. 2. 3 Порядку №6-4 переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Також, відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу Українине підлягають поверненню безпідставно набуті:

1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Тобто, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а, від 21.02.2020 у справі №340/624/16-а та від 27.03.2020 у справі 757/38162/14-а.

Тож, з наведеного слідує, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованим та логічним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача, оскільки обов`язковою умовою для ствердження про зловживання з боку пенсіонера є свідомі, активні та навмисні дії, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для висновку відповідача про наявність за період з 24.10.2014 по 04.05.2020 переплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 12341,52 гривень, та в подальшому для прийняття оскаржуваного рішення від 22.05.2020 №519 про утримання з пенсії позивача надміру виплачених сум, стало працевлаштування позивача, а саме його перебування в період з 24.10.2014 по 04.05.2020 на посаді заступника прокурора Житомирської області.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 поновлення з 24.10.2014 на посаді заступника прокурора Житомирської області було здійснене 04.05.2020, у зв`язку з прийняттям Офісом Генерального прокурора відповідного наказу про поновлення на посаді від 04.05.2020 №118а.

Разом з тим, звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Житомирської області у зв`язку з поданням ним заяви про звільнення за власним бажанням також було здійснено 04.05.2020 на підставі відповідного наказу Офісу Генерального прокурора від 04.05.2020 №119а.

При цьому, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що 08.05.2020 ОСОБА_1 подавав до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заявою про працевлаштування/звільнення, в якій повідомив про поновлення його з 24.10.2014 на посаді прокурора Житомирської області та звільнення 04.05.2020 з вказаної посади, та долучив до цієї заяви копію своєї трудової книжки із вказаними записами.

Таким чином, визначений в статті 102 Закону України та в пункті 2.21 Порядку №22-1 обов`язок пенсіонера повідомити орган, що призначає пенсію, про своє працевлаштування, позивачем був своєчасно та належним чином виконаний.

Слід врахувати й те, що період, протягом якого особа була незаконно звільненою, у випадку поновлення її на роботі за судовим рішенням, не може вважатись працевлаштуванням цієї особи протягом усього проміжку часу, коли відповідна справа розглядалась судом і до моменту фактичного виконання судового рішення. Такий період є вимушеним прогулом, тобто, часом, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Крім того, оскарження особою свого звільнення та поновлення її судом на роботі, не може вважатися зловживанням з її боку у розумінні статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не є підставою для стягнення виплаченої пенсії.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що переплата позивачу пенсії за період з 24.10.2014 по 04.05.2020 в розмірі 12341,52 гривень не була наслідком неповідомлення позивачем про його працевлаштування, оскільки позивач вчасно та належним чином повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відомі йому обставини стосовно поновлення на посаді.

Водночас, будь-яких доказів наявності вини саме позивача чи зловживань з його боку, які б спричини переплату пенсії, відповідачем не надано та судами не встановлено.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.