Справа № 120/1726/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 червня 2021 р. Справа № 120/1726/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Зданевич Н.Ю.

представника позивача: Король Л.Б.

представника відповідача: Мукомела А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал"

до: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Вінницяоблводоканал" (далі позивач) до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі Інспекція, відповідач) про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що з 11.01.2021 по 18.11.2021 посадовими особами відповідача було проведено плановий захід державного контролю щодо дотримання КП "Вінницяоблводоканал" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів. За наслідками проведеного заходу відповідачем складено акт №011/ВН від 18.01.2021, а також припис для усунення порушень природоохоронного законодавства від 18.01.2021.

Разом із тим, дії відповідача щодо складання відповідного припису позивач вважає протиправними. Крім того, позивач також вважає протиправними вимоги пунктів №1, №4, №5, №8, №9, №10, №12, №13, №14, №15 даного припису, а тому, з метою їх скасування, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 09.03.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 17.03.2021 вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 31.03.2021.

В судовому засіданні 31.03.2021 оголошено перерву до 12.04.2021 з метою надання представнику позивачу часу для ознайомлення із письмовими поясненнями відповідача.

Ухвалою від 09.04.2021 задоволено заяву представника позивача та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 14.04.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою від 12.04.2021 задоволено клопотання представника позивача та викликано в судове засідання свідків:

- інженера з охорони навколишнього середовища виробничо-технічного відділу КП "Вінницяоблводоканал" Чайку Алісу Анатоліївну;

- начальника хіміко-бактеріологічної лабораторії КП "Вінницяоблводоканал" Кравчук Аліну Петрівну.

Крім того, в судовому засіданні 12.04.2021 задоволено клопотання представника відповідача про оголошення перерви для підготовки клопотання про виклик спеціалістів та оголошено перерву до 05.05.2021.

Судове засідання 05.05.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 31.05.2021.

Ухвалою від 21.05.2021 задоволено заяву представника позивача та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 31.05.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою від 31.05.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про залучення спеціалістів.

Крім того, ухвалою від 31.05.2021, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.06.2021.

В судовому засідання 08.06.2021 оголошено перерву до 14.06.2021.

В судовому засіданні 14.06.2021 оголошено перерву до 24.06.2021, у зв`язку з витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні 24.06.2021 оголошено перерву до 30.06.2021.

В судовому засіданні 30.06.2021 представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Зокрема зазначила, що припис від 18.01.2021 був вручений позивачу у день складання акту перевірки, тобто, без надання КП "Вінницяоблводоканал" можливості надати зауваження до акту №011/ВН від 18.01.2021. Крім того, з приводу п. 1 Припису від 18.01.2021 представник позивача зазначила, що Закон України Про охорону атмосферного повітря не встановлює обов`язку до власників автотранспорту вимагати від організації, яка надає послугу з проведення перевірки його технічного стану, результати вимірювань показників вмісту шкідливих речовин у відпрацьованих газах автомобілів.

З приводу п. 4 Припису зазначила, що вимога відповідача щодо використання ДСТУ ISO 5667-11:2005, затвердженого наказом №57 від 03.03.2015 є не законною, адже даний наказ розроблений на підставі Закону України Про стандартизацію №2408-ІІІ від 17.05.2001, який втратив чинність 03.01.2015 на підставі Закону №1315-VІІ від 05.06.2014, ВВР 2014. В той же час, в статті 4 пункту 2 підпункту 4 чинного Закону України Про стандартизацію (прийнятий 05.06.2014, остання редакція від 01.12.2020) чітко виписаний принцип добровільності: добровільного застосування національних стандартів та кодексів усталеної практики, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами. Не існує нормативно-правового акта, який зобов`язує Підприємство користуватись саме цією настановою.

Представник позивача також зазначила, що порушення в п. 5 опису порушень є відмінним від вимог п. 5 Припису, адже відповідач фактично здійснював вимірювання ГДК (гранично допустиму концентрацію речовини у воді), а в п. 5 Припису зобов`язує дотримуватись ГДС (гранично допустимого скиду речовин), дослідження якого не здійснювалось.

З приводу п. №8, №9, №10, №12, №14 Припису, представник позивача зазначила, що Земельна ділянка, на якій відбувався відбір проб, не є місцем провадження господарської діяльності КП Вінницяоблводоканал. Крім того, в акті №011/ВН від 18.01.2021 констатується факт розміщення відходів підприємства на згаданій території. Проте КП Вінницяоблводоканал заперечувало дане твердження, вказуючи, що в акті відсутні відомості про те, коли виявлено, ким виявлено, внаслідок чого встановлено факт саме розміщення відходів підприємства. Також зазначила, що місце відбору проби повинно бути точно прив`язано до об`єктів картографічної основи та ідентифіковано на місцевості в системі координат. Натомість, з наданого Протоколу №02-2021 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2021 та План-схеми земельної ділянки неможливо визначити координати точки відбору проб. Окремо зазначила, що Інспекція не попередила про наміри здійснити відбір ґрунтів, тому представник підприємства не був присутнім при цьому і у зв`язку з тим, що земельна ділянка, на якій відбувався відбір проб не є місцем провадження господарської діяльності КП Вінницяоблводоканал, Акту відбору проб не підписав. Крім того, КП Вінницяоблводоканал було позбавлено можливості звернутися до незалежної лабораторії для здійснення сумісного відбору проб.

Крім того, представник позивача зазначила, що вимога п. 13 Припису не може бути законною, оскільки у акті перевірки відсутні будь які відомості про порушення КП Вінницяоблводоканал щодо зазначеного питання, а відтак неможливо усунути порушення, яке не встановлено у ході перевірки та якого не існує взагалі.

Також вказала, що мулові майданчики - це споруди, що знаходяться у складі технологічного процесу, де відбувається поступова ферментація шламу від очищення вод стічних комунальних в органічне добриво шляхом довготривалої витримки. Мулові майданчики не є місцем видалення відходу, а тому вимоги п. 15 Припису також є необґрунтованими.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях. Зокрема зазначив, що на момент перевірки підприємство використовувало 61 одиницю транспортних засобів. Відповідно до договору №426 надання послуг від 26.09.2019, укладеним із ПП "Альфа Авто", що діє на підставі статуту в якості уповноваженої особи до договору про спільну діяльність №01-19 від 05.09.2019, укладеного із ТОВ «ЛАБОРАТОРІЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ «МІР», проводиться перевірка технічного стану транспортних засобів та на основі яких видаються протоколи перевірки. В той же час, підприємством не надано результати вимірювань показників у відповідності до вимог ДСТУ 4277:2004 "Атмосфера".

Крім того, в ході перевірки підприємством надано результати проведення лабораторного контролю підземних вод згідно графіку з трьох спостережних свердловин. При цьому, відбір проб не проводилися режимні спостереження, зокрема не проводилося вимірювання статичного рівня води, відкачування вод та не мірялася температура вод після їх поновлення. Таким чином, відбір проб проводився не у відповідності до вимог ДСТУ ISO 5667-11:2005 (настанови щодо відбирання проб підземних вод Наказ №57 від 03.03.2005).

Також, спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Інспекції двічі - 12.01.2021 та 14.01.2021, відібрані проби вод на скиді стічних (випуск №1) вод в р. П. Буг, вище та нижче скиду. Згідно протоколів дослідження вимірювань показників складу та властивостей проб вод №02- 2021 від 16.01.2021 виявлено перевищення нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин на скиді у водний об`єкт (р. П.Буг), а саме: нітрати - 64 мг/дм куб. (№02-2021), при затвердженому нормативі - 45 мг/дм куб.

Окрім того, на земельній ділянці, яка прилягає до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал», розташованих на земельній ділянці площею 23,4204 га з кадастровим номером :01:006:0001 та використовуються підприємством на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ВН №002216 від 07.06.2004 року, виявлено розміщення виробничих відходів (мулу) у несанкціонованому місці на рельєфі місцевості (земельній ділянці) площею 8995,96 м. кв., що може призвести до забруднення земельної ділянки.

Також зазначив, що відділом інструментального контролю на земельній ділянці площею 8995,96 м. кв., яка прилегла до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал», на якій виявлено розміщення виробничих відходів (мулу), відібрано проби ґрунту (акт відбору проб ґрунтів №02-2021 від 12.01.2021). Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2021 за №02-2021 на земельній ділянці площею 8995,96 м2, виявлено перевищення встановлених гранично допустимих концентрацій по амонію (обмінному) 67,5 мг/кг, фосфору (загальному) 290,0мг/кг, нітратах 58,0 мг/кг. Крім того, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:079:0001, яка перебуває в користування КП «Вінницяоблводоканал», виявлено розміщення осаду з цеху механічного зневоднення «КЕК» у несанкціонованому місці на рельєфі місцевості (земельній ділянці) на відстані біля 5 метрів від хлораторної.

Представник відповідача також звернув увагу на те, що в ході перевірки позивачем не надано підтвердження того, що КП «Вінницяоблводоканал» здійснює реалізацію мулу як органічного добрива, а тому зазначає, що посилання позивача на регламент використання осаду (мулу) стічних вод як органічного добрива, дозвіл на використання мулу (осаду) з мулових майданчиків ОСК ОКВП ВКГ «Вінницяоблводоканал» для сільського господарства та дослідження мулу на вміст важких металів не може вважатися доказом реалізації та використання як органічного добрива мулу.

З огляду на вище викладені обставини, вважає, що підстави для задоволення даного позову відсутні.

Крім того, в судовому засіданні 08.06.2021 в якості свідків були допитані інженер з охорони навколишнього середовища виробничо-технічного відділу КП "Вінницяоблводоканал" ОСОБА_1 та начальник хіміко-бактеріологічної лабораторії КП "Вінницяоблводоканал" Кравчук Аліна Петрівна.

Так, ОСОБА_1 зазначила, що КП "Вінницяоблводоканал" не надало показників димності транспортних засобів, оскільки затверджена форма протоколу, який був наданий до перевірки, не передбачає такого показника. Крім того, КП "Вінницяоблводоканал" не може самостійно обирати підприємства, які будуть здійснювати технічних огляд транспортних засобів. Також зазначила, що перевірка проводилась за 2020 рік. При цьому, перевіряючі керувались звітами за 2019 рік, в який відсутні деякі види відходів. Також зазначила, що КП "Вінницяоблводоканал" не зберігає мул, а переробляє його на добриво. Вказала, що про усі ці обставини відповідач був повідомлений під час проведення перевірки.

ОСОБА_2 зазначила, що на мулових майданчиках КП "Вінницяоблводоканал" розташовані 13 свердловин для здійснення контролю стану підводних вод. Воду досліджують щокварталу, однак, останні три роки вода є лише в трьох свердловинах, а тому відповідач некоректно зазначив інформацію в акті перевірки. Зазначила, що наявні підстави застосовувати саме Закону України «Про стандартизацію», а не ДСТУ. Свідок також зазначила, що в споруді біологічного очищення усе чиститься за допомогою мікроелементів. Зазначила, що показник концентрації нітратів в пробі стічної води (64 мг/дм. куб.) не відповідає дійсності, адже існування такого показника є фізично неможливим.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що за наслідками проведеного планового заходу державного контролю щодо дотримання КП "Вінницяоблводоканал" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами Інспекції складено акт №011/ВН від 18.01.2021, в якому зафіксовані виявлені в ході перевірки порушення вимог природоохоронного законодавства.

Відповідний акт №011/ВН від 18.01.2021 підписаний начальником КП "Вінницяоблводоканал" із зауваженнями.

Крім того, 18.01.2021 посадовими особами відповідача складено Припис від 18.01.2021 із вимогами усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. Як слідує зі змісту Припису, останнім, окрім іншого, приписано КП "Вінницяоблводоканал":

- надати результати вимірювань показників димності та вмісту оксиду вуглецю у відпрацьованих газах транспортних засобів (пункт 1);

- забезпечити аналіз підземних вод з усіх спостережних свердловин у відповідності до вимог ДСТУ ISO 5667-11:2005 (настанови щодо відбирання проб підземних вод Наказ №57 від 03.03.2005р.) (пункт 4);

- дотримуватися затверджених концентрацій нормативів ГДС забруднюючих речовин, що скидаються у водний об`єкт із зворотними водами та умов дозволу на спеціальне водокористування (пункт 5);

- ліквідувати забруднення ґрунтів на земельній ділянці площею 8995,96 м2, яка прилегла до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал» на території Бохоницької сільської ради та на частині земельної ділянки площею 48 м2, 3 кадастровим номером :02:079:0001, яка перебуває в користування КП «Вінницяоблводоканал» на території очисних споруд, на відстані біля 5 метрів від хлораторної розташованої за адресою: вул. Черняховського в м. Вінниця (пункт 8);

- вжити заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків такого впливу, які зазнали забруднення (пункт 9);

- здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів (не допускати розміщення відходів (мулу) в несанкціонованих місцях) (пункт 10);

- не допускати фактів зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах (пункт 12);

- при поданні статистичної звітності про відходи враховувати всі види відходів (пункт 13);

- забезпечити здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів (пункт 14);

- отримати паспорт місця видалення відходів під муловими майданчиками (пункт 15).

Разом із тим, на думку позивача, відповідні вимоги припису є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Наведені вище обставини слугували підставою для звернення КП «Вінницяоблводоканал» до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМ України від 19 квітня 2017 № 275 (далі - Положення) передбачено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

В силу пункту 7 Положення, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні.

Компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів врегульовано у статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до якої належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема про використання та охорону земель, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами.

За змістом статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України. (ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно із ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Отже, наведені правові норми свідчать про те, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

В даному ж випадку, в межах даної справи, позивач, окрім іншого, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо внесення відомостей до акту перевірки №011/ВН від 18.01.2021, а саме до пунктів 1, 3, 5, 6, 9, 10, 11, 13, 14, 15 опису виявлених порушень. Крім того, в межах даного позову позивач також просить суд визнати протиправними дії щодо складання припису від 18.01.2021.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність визнання відповідних дій відповідача протиправними, представник позивача зазначає, що саме на підставі акта перевірки відповідачем прийнято оскаржуваний припис від 18.01.2021. Також вказує, що припис вручено КП "Вінницяоблводоканал" у той же день, що і акт перевірки, тобто без врахування зауважень позивача.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що акт перевірки є лише носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства у сфері охорони природного навколишнього середовища та документом, на підставі якого приймається припис про усунення порушень чи/або будь-який розпорядчий документ, а тому його оцінка, в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо його складання, може бути надана судом в межах розгляду спору щодо оскарження припису чи/або іншого розпорядчого документа, складеного на підставі такого акта.

Втім, зазначений в акті перевірки опис виявлених порушень є лише висновками посадових осіб перевірки щодо встановлених в ході перевірки порушень вимог законодавства та самі по собі не породжують жодних наслідків для КП "Вінницяоблводоканал".

При цьому, оцінка відповідних порушеннь може бути надана судом уже в межах розгляду спору щодо оскарження, в даному випадку, припису від 18.01.2021.

Крім того, складання за наслідками проведеного заходу державного контролю актів та приписів є повноваженням відповідача, які чітко визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також варто звернути увагу на те, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не містить жодних застережень щодо неможливості складання припису в останній день проведення заходу державного контролю чи/або до отримання зауважень суб`єкта господарювання, а передбачає лише граничний термін, протягом якого відповідний припис має бути складений.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відображені в акті перевірки інформації про виявлені порушення, а також складані припису від 18.01.2021, не підлягають задоволенню.

В той же час, надаючи оцінку вимогам даного позову, в частині визнання протиправними та скасування пунктів №1, №4, №5, №8, №9, №10, №12, №13, №14, №15 Припису від 18.01.2021, суд виходив із наступного.

Так, з приводу пункту 1 Припису від 18.01.2021 слід зазначити наступне.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначено Законом України «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», з метою відвернення і зменшення забруднення атмосферного повітря транспортними та іншими пересувними засобами і установками та впливу пов`язаних з ними фізичних факторів здійснюються:

- розроблення та виконання комплексу заходів щодо зниження викидів, знешкодження шкідливих речовин і зменшення фізичного впливу під час проектування, виробництва, експлуатації та ремонту транспортних та інших пересувних засобів і установок;

- переведення транспортних та інших пересувних засобів і установок на менш токсичні види палива;

- раціональне планування та забудова населених пунктів з дотриманням нормативно визначеної відстані до транспортних шляхів;

- виведення з густонаселених житлових кварталів за межі міста транспортних підприємств, вантажного транзитного автомобільного транспорту;

- обмеження в`їзду автомобільного транспорту та інших транспортних засобів та установок у сельбищні, курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні та природно-заповідні зони, місця масового відпочинку та туризму;

- поліпшення стану утримання транспортних шляхів і вуличного покриття;

- впровадження в містах автоматизованих систем регулювання дорожнього руху;

- удосконалення технологій транспортування і зберігання палива, забезпечення постійного контролю за якістю палива на нафтопереробних підприємствах та автозаправних станціях;

- впровадження та вдосконалення діяльності контрольно-регулювальних і діагностичних пунктів та комплексних систем перевірки нормативів екологічної безпеки транспортних та інших пересувних засобів і установок.

Проектування, виробництво та експлуатація транспортних та інших пересувних засобів і установок, вміст забруднюючих речовин у відпрацьованих газах яких перевищує нормативи або рівні впливу фізичних факторів, забороняються.

В даному ж випадку, на підтвердження відповідності транспортних засобів, які перебувають у користуванні КП "Вінницяоблводоканал", екологічним нормам, позивачем надано протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів, складених на бланках, затверджених постановою КМ України №137 від 30.01.2012.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМ України №137 від 30.01.2012 (далі Порядок №137), останній визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 Порядку №137, ідентифікація транспортного засобу - процес визначення категорії, типу, моделі, марки, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника, а також звірки ідентифікаційних номерів, екологічного рівня за документацією виробника та (або) документами щодо переобладнання і номерних знаків транспортного засобу за реєстраційними документами, установлення його комплектності.

Відповідно до п. 16 Порядку №137, обов`язковий технічний контроль транспортного засобу проводиться згідно з Технологічними вимогами до засобів перевірки технічного стану, обслуговування і ремонту колісного транспортного засобу, затвердженими наказом Мінінфраструктури від 15 лютого 2012 р. № 106, і Вимогами до перевірки.

Наказом Міністерства інфраструктури України 26.11.2012 № 710 затверджено Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки.

Відповідно до п. 1.2 Вимог, ці Вимоги застосовуються під час перевірки технічного стану колісних транспортних засобів (далі - ТЗ) суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю, а також автомобільними перевізниками, суб`єктами господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування, ремонту ТЗ (далі - виконавці).

Згідно із п.п. 1.3.1 п. 1.3 Вимог, для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують Національні стандарти, зокрема, ДСТУ 4276:2004 "Система стандартів у галузі охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання ресурсів. Атмосфера. Норми і методи вимірювання димності відпрацьованих газів автомобілів з дизелями або газодизелями".

В даному ж випадку, представник відповідача, посилаючись на ДСТУ 4276:2004, вказує на необхідність надання КП "Вінницяоблводоканал" саме результатів вимірювання показників димності та вмісту оксиду вуглецю у відпрацьованих газах транспортних засобів.

Разом із тим, суд зазначає, що надання КП "Вінницяоблводоканал" до перевірки протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів, складених на бланках, затверджених постановою КМ України №137 від 30.01.2012, на переконання суду, є достатнім для підтвердження відповідності транспортних засобів вимогам екологічних стандартів, адже, як слідує із наведених вище положень Порядку №137 та Вимог, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 26.11.2012 № 710, в межах перевірки технічно стану транспортних засобів застосовують Національні стандарти, в тому числі ДСТУ 4276:2004, на необхідність застосування якого посилається відповідач.

Крім того, варто звернути також увагу і на те, що Закон України «Про охорону атмосферного повітря» не визначає обов`язку власників транспортних засобів вимагати від організації, яка надає послуги з проведення перевірки його технічного стану, результати вимірювань показників вмісту шкідливих речовин у відпрацьованих газах автомобілів.

В той же час, саме наявність у КП "Вінницяоблводоканал" протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів, складених на бланках, затверджених постановою КМ України №137 від 30.01.2012, свідчить про придатність їх до експлуатації на території України та про їх відповідність Вимогам, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 26.11.2012 № 710.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень представника позивача щодо протиправності вимог п. 1 Припису від 18.01.2021.

Що ж до пункту 4 Припису від 18.01.2021, то суд зазначає наступне.

Так, як слідує із вимог пункту 4 Припису, КП "Вінницяоблводоканал" приписано забезпечити аналіз підземних вод з усіх спостережних свердловин у відповідності до вимог ДСТУ ISO 5667-11:2005 (настанови щодо відбирання проб підземних вод Наказ №57 від 03.03.2005р.).

При цьому, в акті №011/ВН від 18.01.2021 зазначено, що в ході перевірки підприємством надано результати проведення лабораторного контролю підземних вод згідно графіку з трьох спостережних свердловин. При цьому, відбір проб не проводився в режимі спостереження зокрема не проводилося вимірювання статичного рівня води, відкачування вод та не мірялася температура вод після їх поновлення. Таким чином, відбір проб проводився не у відповідності до вимог ДСТУ ISO 5667-11:2005.

З огляду на зазначені обставини, посадові особи відповідача дійшли до висновку про порушення КП "Вінницяоблводоканал" вимог ч. 1 ст. 105 Водного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Водного кодексу України, підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.

В даному ж випадку, в акті перевірки фактично встановлено, що КП "Вінницяоблводоканал" здійснює контроль за станом підземних вод, однак, як зазначає відповідач, не у відповідності до вимог ДСТУ ISO 5667-11:2005.

Встановлено, що Національний стандарт ДСТУ ISO 5667-11:2005, затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №57 від 03.03.2005 відповідно до Закону України "Про стандартизацію" від 17 травня 2001 р. №2408-III, який втратив чинність 03.01.2015.

Водночас, суд зауважує, що Законом України «Про стандартизацію» від 05 червня 2014 року № 1315-VII, який набув чинності 03 січня 2015 року, в національне законодавство України, як держави-члена Світової організації торгівлі (далі СОТ), імплементовані положення Угоди СОТ про технічні бар`єри в торгівлі, зокрема, Кодексу доброчинної практики з розроблення, прийняття та застосування стандартів та впроваджені міжнародні та європейські принципи стандартизації.

Насамперед це стосується принципу добровільного застосування національних стандартів (пункт 4 частини другої статті 4 та частині 1 статті 23 Закону України «Про стандартизацію»), за яким національні стандарти застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України «Про стандартизацію», національні стандарти застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах.

Також слід звернути увагу на визначення, яке дає Закон України «Про стандартизацію» терміну «стандарт», а саме: «стандарт» - нормативний документ, заснований на консенсусі, прийнятий визнаним органом, що встановлює для загального і неодноразового використання правила, настанови або характеристики щодо діяльності чи її результатів, та спрямований на досягнення оптимального ступеня впорядкованості в певній сфері.

Отже, законодавством передбачено, що після прийняття національним органом стандартизації проекту національного стандарту, який розроблено відповідно до встановлених процедур, він стає національним стандартом, який застосовується безпосередньо чи шляхом посилання на нього в інших документах.

В даному ж випадку, положення ст. 105 Водного кодексу України не містять жодних приписів щодо обов`язковості застосування вимог ДСТУ ISO 5667-11:2005 під час контролю за якісним станом підземних вод.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень представника позивача щодо протиправності вимог п. 4 Припису від 18.01.2021.

Що ж до пункту 5 Припису від 18.01.2021, то суд зазначає наступне.

Так, як слідує із змісту п. 5 Припису, КП "Вінницяоблводоканал" зобов`язано дотримуватися затверджених концентрацій нормативів ГДС забруднюючих речовин, що скидаються у водний об`єкт із зворотними водами та умов дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно із ч. 1 ст. 38 Водного кодексу України, нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного досягнення екологічного нормативу якості води.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

У відповідності до наявного у матеріалах справи дозволу №628/ВН/49д-19 від 17.05.2019, для КП "Вінницяоблводоканал" затверджено норматив ГДС по нітратам, який складає 281250 г/годину.

В той же час, як слідує із акту перевірки, спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю відібрані проби вод на скиді стічних (випуск №1) в р. П.Буг, вище та нижче скиду. Згідно протоколів дослідження вимірювань показників складу та властивостей проб вод №02-2021 від 16.01.2021 виявлено перевищення нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин на скиді у водний об`єкт (р. П.Буг) по нітратам, асаме: 64 мг/дм.куб., при затвердженому нормативі - 45 мг/дм.куб.

Як наслідок, в описі виявлених порушень в акті перевірки №011/ВН від 18.01.2021 зазначено, що підприємство не дотримується умов дозволу на спеціальне водокористування тим, що не дотримується затверджених нормативів граничнодопустимої концентрації забруднюючих речовин на скиді у водний об`єкт.

Поряд із цим, суд звертає увагу на положення ст. 1 Водного кодексу України, якими визначено, що гранично допустимий скид (гдс) речовини - маса речовини у зворотній воді, що є максимально допустимою для відведення за встановленим режимом даного пункту водного об`єкта за одиницю часу;

В свою чергу, гранично допустима концентрація (гдк) речовини у воді - встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається непридатною для конкретних цілей водокористування.

Із наведеного слідує, що в ході проведення перевірки КП "Вінницяоблводоканал" посадовими особами проводилось дослідження саме з визначення ГДК (гранично допустимої концентрації речовин).

В той же час, доказів проведення перевірки дотримання КП "Вінницяоблводоканал" ГДС (гранично допустимий скид речовини), який вимірюється саме масою речовини у зворотній воді (а не концентрацією), матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень представника позивача щодо протиправності вимог п. 5 Припису від 18.01.2021.

Що ж до пунктів 8, 9, 10, 12, 14 Припису від 18.01.2021 (які стосуються зберігання, розміщення відходів та забруднення ґрунтів), то суд зазначає наступне.

Так, як слідує із змісту акту перевірки, на земельній ділянці, яка прилягає до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал», розташованих на земельній ділянці площею 23,4204 га з кадастровим номером :01:006:0001 та використовуються підприємством на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ВН №002216 від 07.06.2004 року, посадовими особами відповідача виявлено розміщення виробничих відходів (мулу) у несанкціонованому місці на рельєфі місцевості (земельній ділянці) площею 8995,96 м.кв., що може призвести до забруднення земельної ділянки.

Земельна ділянка, на якій виявлено розміщення виробничих відходів (мул), розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району за межами населеного пункту та межує з земельними ділянками з кадастровими номерами :01:006:0001 та :01:006:0177 і у власність або у користування КП «Вінницяоблводоканал» не надавалась.

В той же час, відділом інструментального контролю на земельній ділянці площею 8995,96 м. кв., яка прилегла до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал», на якій виявлено розміщення виробничих відходів (мулу), відібрано проби ґрунту (акт відбору проб ґрунтів №02-2021 від 12.01.2021р.). Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2021 за №02-2021 на земельній ділянці площею 8995,96 м.кв., виявлено перевищення встановлених гранично допустимих концентрацій по амонію (обмінному) 67,5 мг/кг, фосфору (загальному) 290,0мг/кг, нітратах 58,0 мг/кг.

Крім того, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:079:0001, яка перебуває в користування КП «Вінницяоблводоканал» виявлено розміщення осаду з цеху механічного зневоднення «КЕК» у несанкціонованому місці на рельєфі місцевості (земельній ділянці) на відстані біля 5 метрів від хлораторної.

Відділом інструментального контролю на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:079:0001 площею 48 м.кв., на якій виявлено розміщення виробничих відходів осад після цеху механічного зневоднення «КЕК» відібрано проби ґрунту (акт відбору проб ґрунтів №01-2021 від 12.01.2021). Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 16.01.2021 за №01-2021 на земельній ділянці площею 48 м.кв., виявлено перевищення встановлених гранично допустимих концентрацій по амонію (обмінному) 56,0 мг/кг, фосфору (загальному) 37,0 мг/кг та хлоридах 58,0 мг/кг.

Надаючи оцінку даним обставинам, судом враховано наявні в матеріалах справи протоколи вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів №02-2021 від 16.01.2021, а також №01-2021 від 16.01.2021, які, окрім іншого, містять відомості про місця відбору зразків ґрунту та результати їх дослідження на показники амонію (у перерахунку на азот), фосфору (у перерахунку на п`ятиоксид фосфору), хлориди та нітрати (у перерахунку на нітрати).

На підставі даних протоколів вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів посадовими особами відповідача встановлено перевищення встановлених гранично допустимих концентрацій амонію, фосфору, хлоридів та нітратів.

В той же час, у відповідних протоколах також наявна інформація про нормований вміст відповідних речовин, де зазначено, що ГДК (гранично допустима концентрація) не нормується, а також відображено інформацію лише про фоновий вміст відповідних речовин.

Поряд із цим, Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.07.2020 за №1595 затверджено гігієнічний регламент допустимого вмісту хімічних речовин у ґрунті для нітратів на рівні 130 мг/кг.

Виходячи з цього показники вимірювань Інспекції свідчать про відповідність нормі згаданої речовини (58,0 мг/кг), що не може слугувати доказом забруднення ґрунтів.

В той же час, у відповідному гігієнічному регламентів відсутні допустимі показники вмісту амонію, фосфору та хлориду у ґрунті.

З огляду на викладене, висновки перевірки, в частині перевищення встановлених гранично допустимих концентрацій амонію, фосфору, хлоридів за відсутності встановлених законом нормативів по концентрації (ГДК) відповідних речовин у ґрунті, на думку суду, є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

В даному ж випадку, саме порушення зазначених вище положень ст. 35 Закону України «Про охорону земель» встановлено посадовими особам відповідача за наслідками проведених досліджень проб ґрунтів.

В той же час, варто звернути, що відповідні положення ст. 35 Закону України «Про охорону земель» визначені обов`язки для власників та землекористувачів земельних ділянок.

Разом із тим, земельна ділянка на території Бохоницької сільської ради Вінницького району за межами населеного пункту та межує з земельними ділянками з кадастровими номерами :01:006:0001 та :01:006:0177 не перебуває у власності чи/або користуванні КП «Вінницяоблводоканал».

Крім того, як слідує із акту перевірки на земельній ділянці, яка прилягає до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал», розташованих на земельній ділянці площею 23,4204 га з кадастровим номером :01:006:0001, посадовими особами відповідача виявлено розміщення виробничих відходів (мулу) у несанкціонованому місці на рельєфі місцевості (земельній ділянці) площею 8995,96 м.кв., що може призвести до забруднення земельної ділянки.

Поряд із цим, представник позивача заперечує дані обставини, вказуючи, що в акті відсутні відомості коли виявлено, ким виявлено, внаслідок чого встановлено факт саме розміщення відходів КП «Вінницяоблводоканал».

Відповідні твердження представника позивача, на думку суду, є цілком обґрунтованими, адже матеріали перевірки дійсно не містять жодних доказів на підтвердження обставин того, коли виявлено, ким виявлено, внаслідок чого встановлено факт розміщення відходів саме КП «Вінницяоблводоканал».

При цьому, суд звертає увагу на те, що органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу (ч. 8 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному ж випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів, які б підтверджували обставини розміщення КП «Вінницяоблводоканал» відходів на земельній ділянці, яка прилягає до мулових майданчиків КП «Вінницяоблводоканал», розташованих на земельній ділянці площею 23,4204 га з кадастровим номером :01:006:0001.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень представника позивача щодо протиправності вимог п. 8, 9, 10, 12, 14 Припису від 18.01.2021.

Крім того, суд також вважає обґрунтованими посилання представника позивача на протиправність п. 13 Припису від 18.01.2021, адже в описі виявлених порушень в акті перевірки №011/ВН від 18.01.2021 дійсно відсутні будь-які посилання на допущенні КП «Вінницяоблводоканал» порушення, пов`язані із поданням статистичної звітності про відходи.

Що ж до пункту 15 Припису від 18.01.2021, то суд зазначає наступне.

Так, як слідує із вимог пункту 15 Припису, КП "Вінницяоблводоканал" приписано - отримати паспорт місця видалення відходів під муловими майданчиками.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення).

В свою чергу, оброблення (перероблення) відходів - здійснення будь-яких технологічних операцій, пов`язаних із зміною фізичних, хімічних чи біологічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання, перевезення, утилізації чи видалення.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 33 Закону України «Про відходи» визначено, що на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи протиправність вимог п. 15 Припису, представник позивача зазначає, що дії КП "Вінницяоблводоканал" у сфері поводження з даним відходом, спрямовані на оброблення (перероблення) - здійснення будь-яких технологічних операцій, пов`язаних зі зміною фізичних, хімічних чи біологічних властивостей, що підтверджується «Технологічним регламентом використання осадів стічних вод, що утворюються на ОСК м. Вінниці», де визначено характеристики осадів стічних вод ОСК м. Вінниці та порядок використання його в якості добрива.

В свою чергу, представник відповідача вказує на те, що в ході перевірки позивачем не надано підтвердження того, що КП «Вінницяоблводоканал» здійснює реалізацію мулу як органічного добрива, а тому зазначає, що посилання позивача на регламент використання осаду (мулу) стічних вод як органічного добрива, дозвіл на використання мулу (осаду) з мулових майданчиків ОСК ОКВП ВКГ «Вінницяоблводоканал» для сільського господарства, та дослідження мулу на вміст важких металів не може вважатися доказом реалізації та використання мулу як органічного добрива.

Разом із тим, наведені вище посилання представника відповідача судом оцінюються критично, адже ненадання КП «Вінницяоблводоканал» доказів реалізації мулу, як органічного добрива, жодним чином не спростовує доводів представника позивача про здійснення із мулом певних операції з метою його переробки у добриво та не виключає можливість використання відповідного добрива у власній господарській діяльності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень представника позивача щодо протиправності вимог п. 15 Припису від 18.01.2021.

Таким чином, враховуючи усі наведені вище обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позиції позивача щодо протиправності вимог пунктів №1, №4, №5, №8, №9, №10, №12, №13, №14, №15 Припису від 18.01.2021.

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати, понесені позивачем у даній справі, підлягають відшкодуванню в сумі 1891 грн., пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15 припису Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 18.01.2021.

В задоволені решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" сплачений судовий збір в сумі 1891 (одна тисяча вісімсот дев`яносто одна) гривня за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Комунальне підприємство "Вінницяоблводоканал" (вул. Київська, 173, м. Вінниця, );

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 09.07.2021.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна