Справа № 420/8154/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення перерахування пенсії на поточних рахунок у визначену позивачем установу уповноваженого банку, проведення виплати пенсії через національного оператора поштового зв`язку та припинення виплати пенсії;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та стягнути суму невиплаченої пенсії через визначену позивачем установу банку з жовтня 2019 року;

3) стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач).

Як вказує позивач, належні їй пенсійні виплати Пенсійним фондом нараховувались на картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Виплати з карткового рахунку отримувала довірена особа позивача ОСОБА_2 за довіреністю. Однак, починаючи з листопада 2019 року нарахування на картковий рахунок припинилися, а у відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області довіреній особі повідомили, що пенсійні виплати позивача були переведені з банку на поштове відділення зв`язку.

Позивач зазначає, що таке переведення було проведено без її відома та згоди.

У подальшому, як зазначає позивач, нарахування пенсійних виплат взагалі припинилося. З цього питання позивач ініціювала звернення до відповідача, на яке довірена особа позивача отримала лист-відповідь № 5943-5796/М-04/8-1500/20 від 16.07.2020 року, у якому відповідач повідомив, що за інформацією ПАТ «Приватбанк» від 19.08.2019 року про неотримання пенсії більше одного року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу надіслано лист-запрошення від 21.08.2019 № 600/04-11 за адресою, що вказана в матеріалах пенсійної справи, та оскільки позивачем особисто не надано заяву до органу Пенсійного фонду, починаючи з 01.10.2019 виплата пенсії здійснюється через поштове відділення зв`язку.

У якості підстав припинення виплати відповідач повідомив про неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Однак, позивач із зазначеними діями відповідача не погоджується, вказуючи на відсутність підстав як щодо переведення виплати пенсії з банку на картковий рахунок на поштове відділення зв`язку, так і щодо припинення її виплати з 01.04.2020 року.

Так, позивач зазначає, що у вересні 2017 року за сімейними обставинами вона виїхала до своїх родичів у Сполучені Штати Америки, де у зв`язку із хворобою залишилась на довгострокове лікування. Відтак, фізично не взмозі особисто з`явитися до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії. При цьому, позивач категорично заперечує факт отримання листа-запрошення від 21.08.2019 № 600/04-11 до відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області для вирішення питань щодо виплати пенсії.

Позивач вважає безпідставними посилання відповідача у листі-відповіді на лист ПАТ «Приватбанк» від 19.08.2019 року про неотримання позивачем пенсії більше одного року, які спростовуються витягом з особового карткового рахунку позивача, відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з яким з карткового рахунку позивача у відділенні банку видавалася готівка (нарахована пенсія у вересні, жовтні та грудні 2018 року, а також у лютому, квітні, червні, липні та жовтні 2019 року. Кошти (пенсію) отримувала довірена особа позивача.

Чинним законодавством за кожним пенсіонером закріплене право вибору способу одержання пенсії. Одержувати пенсію через відділення поштового зв`язку або через уповноважені установи банків - особистий вибір кожної людини.

За таких обставин позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для застосування процедури, передбаченої пунктом 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, щодо припинення перерахування пенсії на рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проведення виплат через національного оператора поштового зв`язку.

У свою чергу, оскільки припинення виплати пенсії відбулось через її неотримання протягом 6 місяців через оператора поштового зв`язку, позивач також вважає, що таке припинення відбулось внаслідок протиправних дій відповідача, у зв`язку із чим звернулась до суду та просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення перерахування пенсії на поточних рахунок у визначену позивачем установу уповноваженого банку, проведення виплати пенсії через національного оператора поштового зв`язку та припинення виплати пенсії.

Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою від 31 серпня 2020 року судом витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи.

18 вересня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, а також на виконання ухвали суду про витребування доказів окремі документи з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , а саме: рішення про призначення пенсії від 31.03.1995 р., заяву про призначення пенсії від 03.03.1995 р., розрахунок стажу та заробітної плати, заяву про перерахунок пенсії від 27.07.2008 р., розпорядження від 09.01.2009 р., рішення про припинення виплати пенсії від 01.04.2020 р., службову записку від 06.07.2020 р., заяву позивача від 02.07.2020 року щодо повідомлення причин припинення виплати пенсії (а.с. 58-74).

21 вересня 2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 75-77).

Ухвалою від 20 жовтня 2020 року судом витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області інформацію та належним чином засвідчені копії письмових доказів, а саме: матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у повному обсязі; у т.ч. розрахунки щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2018 року по 01.04.2020 року; інформацію, у вигляді належним чином оформлених письмових доказів, щодо установи банку, через яку ОСОБА_1 отримувала пенсію; лист ПАТ Приватбанк від 19.08.2019 року № 19314/04-2; повідомлення уповноваженого банку про одержання суми пенсії ОСОБА_1 за довіреністю більш як один рік або не одержання з поточного рахунка більш як один рік; докази повідомлення ОСОБА_1 про припинення виплати пенсії через уповноважений банк та переведення виплати пенсії через національного оператора поштового зв`язку. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі № 420/8154/20 - до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

23 та 27 жовтня 2020 року відповідачем подані клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (123-132).

11 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання ухвали суду про витребування доказів від 20 жовтня 2020 року надано до суду копії письмових доказів з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 133-185).

Судове засідання, призначене на 02 червня 2021 року було перенесене на 01 липня 2021 року 10 год. 00 хв., у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року поновлено провадження у справі № 420/8154/20.

У судовому засіданні 01 липня 2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові, відповіді на відзив та поясненнях підстав.

У судове засідання, призначене на 07 липня 2021 року учасники справи не з`явились про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначив, що у спірних правовідносин він діяв виключено на підставі вимог Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Зокрема, згідно листа ПАТ Приватбанк від 19.08.2019 року внаслідок неотримання пенсії більше одного року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надіслано позивачу лист-запрошення від 21.08.2019 № 600/04-11 за адресою що вказана в матеріалах пенсійної справи. Оскільки, позивачем особисто не надано заяву до органу Пенсійного фонду, починаючи з 01.10.2019 виплата пенсії здійснювалась через поштове відділення зв`язку.

Щодо припинення виплати пенсії, то відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд виплата пенсії припиняється.

Отже, відповідач посилається на те, що протягом шести місяців, а саме з жовтня 2019 року, позивач не отримував пенсійні виплати, відтак виплату пенсії припинено починаючи з 01.04.2020 року.

21 вересня 2020 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач наполягає на своїх вимогах та доводах позову, оскільки, на його переконання, відповідач їх не спростував (а.с. 75).

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами 08 липня 2021 року.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлені наступні обставини та факти.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 20 вересня 2006 року, виплата пенсії їй здійснюється на картковий рахунок в ПАТ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 176).

У вересні 2017 року за сімейними обставинами позивачка виїхала до Сполучених Штатів Америки, де у зв`язку із хворобою залишилась на довгострокове лікування.

10 серпня 2019 року ОСОБА_1 на підставі довгострокової довіреності призначила ОСОБА_2 своїм Повіреним (Агентом) (а.с. 36-37).

На підставі вказаної довіреності, ОСОБА_2 одержував пенсію ОСОБА_1 через банківську установу (а.с. 38).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, 16 серпня 2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11 серпня 2019 року №20.1.0.0.0/7-20190730/652, на виконання вимог пункту 14 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, з інформацією у Додатках щодо одержувачів пенсій, на рахунки яких було зарахування цільових коштів у період останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців, або одержання виконувалось за довіреністю.

До вказаного Додатку уповноваженим банком включено ОСОБА_1 за ознакою «зняття коштів за дорученням» з 13.07.2018 по 17.07.2019 рр. (а.с. 178-179).

19 серпня 2019 року листом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Начальникам/завідувачам відділів/секторів з питань виплати пенсій, начальникам/завідувачу відділів/сектору обслуговування громадян надано доручення щодо відпрацюванні списків одержувачів пенсійних виплат за довіреністю більш як один рік, або які не одержують пенсію з поточного рахунку більше як один рік та надіслано списки отримувачів пенсійних виплат згідно листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11 серпня 2019 року №20.1.0.0.0/7-20190730/652 (а.с. 177).

21 серпня 2019 року посадовою особою відповідача на адресу позивача складений лист-запрошення до Київського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у дні прийому з питання виплати пенсії, а саме не отримання пенсії через «ПРИВАТБАНК» більше одного року (а.с. 183).

У зв`язку з неявкою на запрошення до відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виплата пенсії позивачу з 01 жовтня 2019 року переведена на поштове відділення.

01 квітня 2020 року відділом з питань виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішення про припинення виплати пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_2 , яким припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2020 року, у зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців, а саме з 01.10.2019 по 31.03.2020 рр., на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 180).

02 липня 2020 року позивачем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву з проханням повідомити їй на підставі яких нормативно-правових актів, без її відома та згоди нарахування пенсійних виплат Пенсійним фондом України було переведено з АТ КБ «Приватбанк» на поштове відділення зв`язку; повідомити причини припинення нарахування пенсії з квітня 2020 року (а.с. 182).

У відповідь на вказане листом від 16 липня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивачу про наступне: «…Згідно листа ПАТ Приватбанк від 19.08.2019 про неотримання Вами пенсії більше одного року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області Вам надіслано лист-запрошення від 21.08.2019 № 600/04-11 за адресою що вказана в матеріалах пенсійної справи. Оскільки, Вами особисто не надано заяву до органу Пенсійного фонду, починаючи з 01.10.2019 виплата пенсії здійснюється через поштове відділення зв`язку. Щодо припинення виплати пенсії повідомляємо. Відповідно до п.4 ч. 1 ст.49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р № 10587-ІУ у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд виплата пенсії припиняється. Так як, протягом шести місяців, а саме з жовтня 2019 року, Ви не отримували пенсійні виплати, виплату пенсії припинено починаючи з 01.04.2020.».

Також вказаним листом позивачу повідомлено про необхідність особисто звернутися до органу Пенсійного фонду, за місцем реєстрації, із паспортом та заявою про поновлення виплати пенсії (а.с. 26).

06 листопада 2020 року управлінням з питань виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області складено Довідку про те, що ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено пенсію з жовтня 2019 року по березень 2020 року (а.с. 174-175).

З огляду на вищевикладене, не погоджуючись із діями відповідача щодо припинення перерахування пенсії на поточних рахунок у визначену установу уповноваженого банку, проведення виплати пенсії через національного оператора поштового зв`язку та припинення виплати пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом для поновлення виплати пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 N 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, врегульовані, зокрема, Законом України Про пенсійне забезпечення, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках».

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовані загальні питання виплати пенсії.

Згідно з ч. 1 цієї статті, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Механізм виплати пенсій шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках визначений Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (надалі Порядок №1596, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 3 Порядку №1596, виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення; між уповноваженими банками, Пенсійним фондом України та органами Пенсійного фонду.

Пунктом 4 Порядку №1596 передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка (п. 6 Порядку №1596).

Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення забезпечують інформування одержувачів про порядок виплати пенсій та грошової допомоги (п. 7 Порядку №1596).

На підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів (п. 14 Порядку №1596).

Відповідно до п. 16 Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Отже, пунктом 16 Порядку №1596 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено дві самостійні підстави для такого переведення: 1) якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік; 2) якщо ці суми не одержуються з поточного рахунку більше як один рік.

Як встановлено судом, листом від 11 серпня 2019 року №20.1.0.0.0/7-20190730/652, на виконання вимог Порядку №1596, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомило Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області про те, що одержання пенсії ОСОБА_1 здійснювалось за довіреністю більш як один рік, а саме з 13.07.2018 по 17.07.2019 рр. (а.с. 178-179).

У зв`язку із викладеним, у відповідності з приписами ч. 3 ст. 47 Закону №1058 та Порядку №1596, позивач мав подати нову заяву до органу Пенсійного фонду.

Відповідач зазначає, що для вирішення питань щодо виплати пенсії, на адресу позивача, яка зазначена у пенсійній справі, направлено лист-запрошення від 21 серпня 2019 року до Київського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у дні прийому (а.с. 183).

У зв`язку з неявкою на запрошення до відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виплата пенсії позивачу з 01 жовтня 2019 року переведена на поштове відділення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

01 квітня 2020 року відділом з питань виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішення про припинення виплати пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_2 , яким припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2020 року, у зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців, а саме з 01.10.2019 по 31.03.2020 року, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 180).

На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач, приймаючи рішення про переведення з 01.10.2019 року виплати пенсії позивачу через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві (пенсійній справі) місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України, діяв у відповідності з приписами пункту 16 Порядку №1596 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

По-перше, відповідач отримав повідомлення банку, що суми пенсії позивача одержуються за довіреністю більше як один рік; по-друге, позивачем не подано нової заяви.

Проте, суд відхиляє та вважає неприйнятними доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 мала особисто надати заяву до органу Пенсійного фонду.

Позивач категорично заперечує факт отримання листа-запрошення від 21 серпня 2019 року до відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області для вирішення питань щодо виплати пенсії.

При цьому, як повідомляється у позовній заяві, позивачка у вересні 2017 року за сімейними обставинами виїхала у Сполучені Штати Америки, де у зв`язку із хворобою залишилась на довгострокове лікування. Відтак, фізично не узмозі особисто з`явитися до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Згідно з положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Отже, суд доходить висновку, що безумовно позивачка як громадянка України має право на виплату призначеної їй пенсії.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 441/1239/17 та від 31 жовтня 2019 року у справі № 160/7699/18.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі довгострокової довіреності від 10 серпня 2019 року призначила ОСОБА_2 своїм Повіреним (Агентом), який отримував її пенсію через банківську установу (а.с. 36-37).

Отже, права та обов`язки позивача, зокрема щодо подання до органу ПФУ заяви про поновлення виплати пенсії через банківську установу за довіреністю, могли бути реалізовані через її представника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач самостійно (засобами поштового, електронного зв`язку тощо) або через уповноваженого представника не зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою/клопотанням про поновлення виплати пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено пенсію з жовтня 2019 року по березень 2020 року (а.с. 174-175).

За таких обставин, 01 квітня 2020 року відділом з питань виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2020 року, у зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців, а саме з 01.10.2019 по 31.03.2020 року, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 180).

На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач, приймаючи рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2020 року діяв у відповідності з приписами п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену позивачем установу уповноваженого банку, проведення виплати пенсії через національного оператора поштового зв`язку та припинення виплати пенсії, відповідно до позовних вимог, відсутні.

02 липня 2020 року позивачем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву з проханням повідомити їй на підставі яких нормативно-правових актів, без її відома та згоди нарахування пенсійних виплат Пенсійним фондом України було переведено з АТ КБ «Приватбанк» на поштове відділення зв`язку; повідомити причини припинення нарахування пенсії з квітня 2020 року (а.с. 182).

Листом від 16 липня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало позивачу відповідь.

Суд погоджується з позивачем, що у цій відповіді відповідач необґрунтовано зазначив про необхідність позивачу особисто звернутися до органу ПФУ, за місцем реєстрації, із паспортом та заявою про поновлення виплати пенсії.

Однак, відповідачем не приймалось рішень щодо відмови у прийняті заяв від імені ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії через її представника по довіреності, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 самостійно (засобами поштового, електронного зв`язку тощо) або через уповноваженого представника не зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою/клопотанням про поновлення виплати пенсії, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для поновлення виплати їй пенсії, а отже відсутні підстави і для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та стягнути суму невиплаченої пенсії через визначену позивачем установу банку з жовтня 2019 року.

При цьому, суд вкотре зауважує, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо поновлення виплати пенсії є не той факт, що позивач не проживає на території України та особисто не звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із відповідною заявою, а той факт, що позивачем жодним чином не ініційовано перед органом ПФУ питання щодо поновлення виплату пенсії після спливу одного року одержання пенсії за довіреністю через установу уповноваженого банку.

Суд зважає на те, що позивач не отримала запрошення відповідача від 21 серпня 2019 року, оскільки не проживає на території України, однак після припинення перерахування пенсії з 01.10.2019 року на поточний рахунок в банку, та припинення виплати пенсії з 01.04.2020 року, позивач не звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, хоча знала чи повинна була дізнатися про неотримання пенсії.

При цьому, суд також зауважує на те, що позивач помилково у позовній заяві вказує на відсутність підстав для переведення виплати пенсії через оператора поштового зв`язку, оскільки для цього відсутня така умова як неотримання пенсії протягом року. Позивач посилається на витяг з особового карткового рахунку позивача, відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з яким з карткового рахунку позивача у відділенні банку видавалася готівка (нарахована пенсія у вересні, жовтні та грудні 2018 року, а також у лютому, квітні, червні, липні та жовтні 2019 року. Кошти (пенсію) отримувала довірена особа позивача.

Суд зазначає, що пунктом 16 Порядку №1596 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено дві самостійні підстави для переведення виплати пенсії, а саме якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються 1) за довіреністю більше як один рік; 2) не одержуються з поточного рахунку більше як один рік.

У даному випадку мало місце одержання від імені позивача пенсії за довіреністю більше як один рік, що підтверджується відомостями з банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наявними у матеріалах справи доказами відповідач довів правомірність своїх рішень щодо припинення перерахування пенсії на поточних рахунок у визначену позивачем установу уповноваженого банку, проведення виплати пенсії через національного оператора поштового зв`язку та припинення виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, дослідивши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 205, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя О.В. Глуханчук

.