Справа № 753/6095/21
Суддя: Шаповалова К. В.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6095/21
провадження № 2-а/753/213/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Москаленко А.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця. 5а адміністративний позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського Департаменту патрульної поліції Кустової Ірини Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського Департаменту патрульної поліції Кустової І.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_1 вказав, що 26 червня 2020 року він не керував автомобілем, за кермом був його син, а отже постанова була складена працівниками поліції на нього незаконно та безпідставно, а тому просив її скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2021 року справу передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали справи передані судді 29 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 5 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 23 квітня 2021 року.

23 квітня 2021 року розгляд справи було відкладено на 13 травня 2021 року за клопотанням представника відповідача.

5 травня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що фіксація правопорушення, яке було вчинене позивачем здійснювалось у автоматичному режимі за допомогою приладу «Каскад», який має сертифікат відповідності. Зауваження позивачем про те, що не він був в той день за кермом, а його син, не є підставою для скасування постанови, оскільки власником автомобіля є саме позивач, будь-яких заяв до поліції про те, що фактичне користування автомобілем передано іншій особі, або що авто вибуло з його власності поза його волею, позивач не подавав. Крім того, представник зауважила, що лист з постановою про накладення штрафу надсилався за місцем його реєстрації, проте повернувся до Департаменту за закінченням терміну зберігання.

13 травня 2021 року у судове засідання з`явився позивач та представник відповідача.

Позивач підтримав доводи своєї позовної заяви, при цьому вказав у судовому засіданні, що немає значення хто був в той день за кермом, а значення має той факт, що йому не надсилалась постанова про накладення адміністративного стягнення, він не зав про її існування, та дізнався лише, коли його банківські рахунки було заблоковано. Вважає, що працівники поліції, порушили його право на сплату першочергового розміру штрафу, і саме через неналежне виконання ними своїх професійних обов`язків, постанова була надіслана до державного виконавця та штраф збільшився у двічі.

Представник відповідача заперечила такі доводи позивача та вказала, що постанова була надіслана на адресу місця реєстрації відповідача протягом 3-х днів, як то визначено нормами КУпАП, зауважила, що постанова відправляється на друк, а звідти їде оператору поштового зв`язку, який потім присилає до Департаменту повідомлення зі штрих-кодом про надсилання постанови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. На підтвердження вказаних доводів була надана копія рекомендованого повідомлення за формою 119.

У судовому засіданні 13 травня було оголошено перерву до 8 липня 2021 року для надання представнику відповідача можливості перевірити чи дійсно повідомлення ОСОБА_1 не було отримано та чи повертався конверт до департаменту з відміткою «за закінченням терміну зберігання»

24 травня 2021 року до суду від відповідача надійшло доповнення до відзиву, до якого було долучено копію конверту, в якому надсилалась постанова позивачу, копія рекомендованого повідомлення та довідка за формою 20, яка містить відмітку, що лист повернувся до Департаменту «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання 8 липня 2021 року представник відповідача не з`явився, позивач заперечив доводи відповідача щодо надсилання йому листа, вказав, що надані копії не підтверджують факт надсилання йому постанови, оскільки як доказ суду не було надано належного конверту, а то фото, що надіслав Департамент до суду не є конвертом установленого зразка, бо містить якесь вирізане віконце та на конверті стоїть штамп «оплачено 1.06.2020», в той час як постанова нібито надсилалась йому 27.06.2020 року. Наполягав на тому, що постанова має бути скасована саме з підстав не надсилання її позивачу у 3-х денний термін.

Інших заяв та клопотань по суті спору учасниками справи суду не надсилалось.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, заслухавши пояснення позивача, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (перебування) серії 1АВ № 00372583 від 26 червня 2020 року, поліцейським ДПП Кустовою І.О. розглянуто дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 029-1219, 26 червня 2020 року о 16:24 год за адресою траса М05 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб «Chevrolet Captiva» д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яке керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Вказаною постановою до адміністративної відповідальності було притягнуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн.

Як зазначив у позовній заяві позивач, дійсно право власності на вказаний у постанові автомобіль зареєстровано за ним, про те 26 червня 2020 року він не був за кермом та не міг порушити Правила дорожнього руху України. Керував машиною його син, якій може підтвердити вказаний факт.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 12.9 (б) ПДР 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

У примітці до частини першої статті 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (стаття 14-2 частини третя КУпАП).

Так, згідно зі статтею 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічна норма закріплена в розділі III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020 року.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотримання Закону України "Про захист персональних даних".

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.01.2020 року № 13, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності в двох випадках: якщо надасть документальне підтвердження того факту, що до моменту вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; якщо особа, яка фактично керувала транспортним засобом і вчинила адміністративне правопорушення на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем не надано суду доказів дотримання умов звільнення його від адміністративної відповідальності, як власника вказаного автомобіля, які передбачені положеннями статті 279-3 КУпАП.

Матеріли справи також не містять доказів звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Передача позивачем зазначеного автомобіля іншій особі не звільняє позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише після вчинення тих обов`язкових дій, які передбачені положеннями статті 279-3 КУпАП.

Крім цього, вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 029-1219, відповідність якого нормам законодавства позивач у позові не оспорює.

На підтвердження відповідності нормам законодавства вказаного технічного засобу, представником відповідача до відзиву був доданий сертифікат перевірки типу, в якому зазначено, що сертифікат діє до січня 2029 року, сертифікат відповідності та експертний висновок, стосовно того, що комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документах.

Також суд зауважує, що у судовому засіданні позивач вказував, що не має суттєвого значення хто керував автомобілем 26 червня 2020 року, основною підставою для скасування такої постанови, на його думку, є те, що він не отримував копію постанови у визначений нормами законодавства строк та порядок.

Стосовно вказано, судом було встановлено, що відповідно до частини сьомої статті 279-1 КУпАП ( в редакції, чинній станом на день винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності) постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Представником відповідача суду надані докази надсилання постанови від 26 червня 2020 року позивачу за адресою його місця реєстрації: АДРЕСА_1 , а саме: долучено копію конверту із рекомендованим відправленням, на якому міститься штрих-код відправлення, ПІБ та адреса отримувача та адреса відправника, дата надсиллання постанови - 27 червня 2020 року, тобто у строк, визначений нормами КУпАП, а також копію конверта із довідкою форми 20, яка містить позначення, що конверт повернувся до відправника за закінченням терміну зберігання. Дата повернення конверту - 20 липня 2020 року.

Зауваження позивача про те, що надана копія нібито конверту не є належним доказом, оскільки конверт не відповідає встановленому зразку, оцінюється судом критично, з огляду на безпідставність такого зауваження, а стосовно твердження про те, що на конверті вказано, шо він оплачений 1 червня 2020 року, тобто за 27 днів до того як був надісланий, суд зауважує, що відповідний напис стосується дати укладання договору на надання відповідних послуг поштою відповідачу, оскільки такий штамп містить номер відповідного договору та дату, а не дату оплати відправки конкретного конверта.

Інші доводи позивача щодо способу та форми надсилання йому постанови від 26 червня 2020 року не стосуються суті складеної постанови та підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Отже, під час розгляду адміністративного позову судом було встановлено, що зміст постанови серії 1АВ № 00372583 від 26 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повністю відповідає вимогам статті 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020.

Також у вказаній постанові зазначене посилання на веб-сайт htts://bdr.mvs,gov,ua/user/g/r/1AB/00372583/, на якому можна ознайомитись із зображеннями та відеозаписом транспортного засобу Chevrolet Captiva» д.н.з. НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, а також ознайомитись з географічними координатами вчинення правопорушення та їх місце на карті.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Працівниками поліції було надано належну оцінку зібраним доказам та прийнято рішення, яке відповідає положенням КУпАП. Доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено, а відтак відсутні будь-які підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 122 КпАП України, ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського Департаменту патрульної поліції Кустової Ірини Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справ залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Шаповалова