Справа № 320/10140/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 липня 2021 року № 320/10140/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Новосілківської сільської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 (РНКПО: НОМЕР_1 ) від 05.08.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08885 гектара, для ведення для індивідуального дачного будівництва, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :37:307:6029, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти;

- зобов`язати Новосілківську сільську раду надати ОСОБА_1 (РНКПО: НОМЕР_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08885 гектара, для ведення для індивідуального дачного будівництва, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :37:307:6029, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання Новосілківської сільської раді надати звіт про виконання рішення суду протягом 5 днів після проведення наступного пленарного засідання, яке відбудеться одразу після набрання рішення законної сили.

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКПО: НОМЕР_1 ) з Новосілківської сільської ради 5000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправною бездіяльність Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 05.08.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08885 гектара, для ведення для індивідуального дачного будівництва, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :37:307:6029, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти. Зобов`язано Новосілківську сільську раду Вишгородського району Київської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею орієнтованою площею 0,08885 гектара, для ведення для індивідуального дачного будівництва, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :37:307:6029, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти та прийняти відповідне рішення. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду від 15.03.2021 позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 без змін.

Крім того, 22.03.2021 до суду від позивача надійшло клопотання з доказами про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Дане клопотання було передано судді для подальшого розгляду 30.06.2021, що підтверджується відповідним актом Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі №320/10140/20 відмовлено.

Проте, 02.07.2021 від позивача надійшла повторно зава про розподіл судових витрат. Дана заява була мотивована тим, що у договорі про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 була допущена помилка у п. 1 зазначеного Договору. Вказав, що у зв`язку із зазначеним 12.09.2020 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Октопус» укладено додаткову угоду до Договору №105/1 про надання правової допомоги (адвокатських послуг), якою узгоджено нову редакцію п.1 Договору №105/1 від 05.09.2020.

Вирішуючи питання про стягнення відповідних судових витрат суд виходить з такого.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, ст. 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії, заява № 34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивач клопотав про стягнення витрат на правничу допомогу. Позивач на обґрунтування зазначеного клопотання вказував, що 10.09.2020 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Октопус» укладено договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/2, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати комплекс юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та охоронюваних законом інтересів клієнта у зв`язку із підготовкою, складанням і направленням позовної заяви в Київській окружний адміністративний.

Проте, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи:

- договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 (за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати комплекс юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та охоронюваних законом інтересів клієнта у зв`язку із підготовкою, складанням і направленням позовної заяви в Київській окружний адміністративний суд до Вишгородської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, що виразилась в неналежному розгляді клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою тощо);

- рахунок адвокатських послуг від 14.09.2020 за договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 у розмірі 3000 грн. 00 коп.;

- Акт виконаних послуг від 14.09.2020 за договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 у розмірі 3 000 грн. 00 коп.;

- квитанцію про надання правової допомоги №105/2 від 10.09.2020 у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено, з тих підстав, що оскільки позивачем не надано до суду належного договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) та акту виконаних послуг, суд вважає, що клопотання позивача щодо повернення коштів за надану професійну правничу допомогу за наведених обставин не підлягає задоволенню.

Однак, позивачем до суду 22.03.2021 подана заява про розподіл судових витрат, у якій позивач зазначає, що помилково вказано договір про надання правничої допомоги №105/2 замість вірного договору №105/1. Також, у даній заяві стверджує, що позивачем до суду був поданий акт виконаних послуг, хоча в рішенні суду зазначено що не надано такого акту. Зауважено, що додатково надає до суду докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а саме: - договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020; - акт виконаних послуг від 14.09.2020 за договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 у розмірі 3000 грн. 00 коп.; - квитанцію про сплату адвокатських послуг №4РКО від 20.11.2020 за договором №105/1 від 05.09.2020 у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі №320/10140/20 відмовлено, з наступних підстав.

Відповідно до додатків до заяви про розподіл судових витрат вбачається, що 05.09.2020 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Октопус» укладено договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати комплекс юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та охоронюваних законом інтересів клієнта у зв`язку із підготовкою, складанням і направленням позовної заяви в Київській окружний адміністративний суд до Вишгородської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Вишгородської міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 , яка межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :122:6006, яка розташована в межах земельної житлової забудови, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти, але не виключно, надання правових висновків, консультацій в усній та письмовій формах на вимогу Клієнта, а також надання розгорнутих консультацій стосовного цтих справ і доручень, а Клієнт в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Проте, у даній адміністративній справі судом розглядались, зокрема, питання щодо визнання протиправною бездіяльності Новосілківської сільської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 05.08.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08885 гектара, для ведення для індивідуального дачного будівництва, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :37:307:6029, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти та зобов`язання Новосілківську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08885 гектара, для ведення для індивідуального дачного будівництва, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :37:307:6029, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти.

Отже, договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020, який наданий позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, є неналежним та недопустимим доказом у даній адміністративній справі, а тому і акт виконаних послуг від 14.09.2020 за договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 у розмірі 3000,00 грн., і квитанція про сплату адвокатських послуг №4РКО від 20.11.2020 за договором №105/1 від 05.09.2020 у розмірі 3000,00 грн. не є доказами, які б підтвердили надання позивачеві правничої допомоги у даній адміністративній справі.

Тому, оскільки позивачем не надано до суду належного договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) та акту виконаних послуг, суд дійшов висновку, що клопотання позивача щодо повернення коштів за надану професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Однак, позивач 02.07.2021 позивач подав до суду заву про розподіл судових витрат, у якій стверджував, що у договорі про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 була допущена помилка у п. 1 зазначеного Договору. Вказав, що у зв`язку із зазначеним 12.09.2020 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Октопус» укладено додаткову угоду до Договору №105/1 про надання правової допомоги (адвокатських послуг), якою узгоджено нову редакцію п.1 Договору №105/1 від 05.09.2020.

Суд ознайомившись із поданою позивачем заявою про розподіл судових витрат, зазначає наступне.

Суд повторно завертає увагу позивача, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами 3 та 5 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Отже, ухвалення судом додаткового судового рішення після прийняття рішення у справі здійснюється судом за умови подання стороною до закінчення судових дебатів у справі заяви про розподіл судових витрат.

Як зазначено вище, розгляд справи №320/10140/20 був здійснений судом за правилами спрощеного без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 8 статті 262 КАС України визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищенаведені положення КАС України, суд зазначає, що у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заява про вирішення питання про розподіл судових витрат має бути подана стороною по справі до ухвалення судом рішення у справі.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що позивач забув про помилку у Договорі про надання правової допомоги (адвокатських послуг) №105/1 від 05.09.2020 та тому не надав до суду додаткову угоду до Договору №105/1 про надання правової допомоги (адвокатських послуг), якою узгоджено нову редакцію п.1 Договору №105/1 від 05.09.2020 та зазначає наступне.

Рішення Київського окружного адміністративного суду у даній адміністративній справі було прийнято 15.03.2021. Зокрема у даному рішенні, при розгляді судом розглянуто вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів. У задоволенні зазначеної вимоги суд відмовив з тиз підстав, що позивачем не надано до суду належного договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) та акту виконаних послуг, суд вважає, що клопотання позивача щодо повернення коштів за надану професійну правничу допомогу.

В подальшому, 22.03.2021 до суду від позивача надійшло клопотання з доказами про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі №320/10140/20 відмовлено з аналогічних підстав, які зазначенні у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2021.

Отже, враховуючи вищевикладене, позивач знав про те, що ним було подано Договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) та у позивача була можливість подати до суду додаткову угоду до Договору №105/1 про надання правової допомоги (адвокатських послуг), якою узгоджено нову редакцію п.1 Договору №105/1 від 05.09.2020 до винесення судом ухвали від 01.07.2021.

Відповідно до частини 5 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 252 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі №320/10140/20 - відмовити.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.