Справа № 160/8487/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8487/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року (головуючий суддя Сидоренко Д.В.) в адміністративній справі

за позовом Приватного підприємства «СІА»

до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

треті особи Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «СІА» (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі Відповідач), треті особи: Дніпровська міська рада (далі Третя особа-1), Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі Третя особа-2), в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 21.02.2019 року №, яким Приватному підприємству «СІА» збільшено суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 239782,91 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням у сумі 191826,33 грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 47956,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю порушень вимог Податкового кодексу України під час визначення та декларування розміру орендної плати на 2016 рік, оскільки Позивачем використовувалися дані щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначені у витягу від 04.02.2016р. №03-07/030216/48.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року по справі №160/8487/19 адміністративний позов Приватного підприємства «СІА» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, треті особи Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено (т. 2, а.с. 161-164).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим, обставинам, що оскільки інформація зазначена у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 05.04.2018 року №14/280318/03-07 є актуальною починаючи з 01.01.2017 року (з моменту затвердження Порядку №489), податковим органом правомірно використано вищезазначений витяг під час проведення перевірки та донарахування грошових зобов`язань з орендної плати.

Третя особа-1 надала пояснення щодо апеляційної скарги Відповідача, в яких зазначила про те, що Позивачем неправомірно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки із значенням « 0,50» замість « 2,50», оскільки відповідно до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:178:0040) від 14.12.2011 року та додаткової угоди від 03.08.2016 року до договору оренди землі від 14.12.2011 року, код КВЦПЗ 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а відповідно до додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки з кодом КВЦПЗ 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі становить 2,5.

Третя особа-1, також, надала пояснення щодо апеляційної скарги Відповідача, в яких зазначила про те, що відповідно до п. 3.5 спільного наказу Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затвердженого в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 р. за №388/12262, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. У таблиці 1.1 вказаного спільного наказу визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) категорія земель за функцією використання «Інші землі. Землі зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво» мають коефіцієнт Кф 0,5. Також, відповідно до Розділу 6 «Грошова оцінка земель різного функціонального використання» «Технічної документації із нормативної грошової оцінки земель міста», затвердженої рішенням Дніпропетровської міської ради від 15 липня 2015 року №4/65, визначено, що «Інші землі. Землі зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво» також мають коефіцієнт 0,5.

Разом з апеляційною скаргою Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області заявлено письмове клопотання про заміну сторони в порядку правонаступництва, а саме: Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області ().

Згідно зі ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вирішила допустити заміну відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області ().

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 08.01.2019 р. по 10.01.2019 р., на підставі повідомлення від 19.12.2018 №2926 та відповідно до наказу від 19.12.2018 №7415-п, згідно з пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4. п.20.1 ст.20, ст.75, пп.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням документального підтвердження ПП «СІА», проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ПП СІА» з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебувають в користуванні ПП «СІА» на підставі укладеного з ДМР договору оренди землі, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2106 року.

За результатами перевірки складено акт від 10.01.2019 року №421/04-36-14-21/30326222, згідно висновків якого проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, 286.2 ст.286, п.287.3 ст.287, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку, розташовані на території Жовтневого району за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. на суму 191826,33 грн. (т. 1, а.с. 13-17).

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 21.02.2019 р. №, яким ПП «СІА» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 191826,33 грн. за податковим зобов`язанням та 47959,58 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1, а.с. 18-19).

Правомірність винесення Відповідачем податкового повідомлення-рішення № є предметом судового розгляду у даній справі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, зокрема, дійшов висновку про те, що Позивач правомірно застосував у розрахунку розміру орендної плати відомості, які отримав від ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області (витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.02.2016р. №03-07-030216/48), при тому що витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018р. №14/280318/03-07 на час подання декларацій, не існувало, а тому він не міг бути врахований позивачем при розрахунку розміру орендної плати за землю

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Згідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України). Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п.285.2 ст.285 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України). Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України).

Пунктом 286.2 ст.286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно ч.2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею платником подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок Відповідача про порушення Позивачем пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, 286.2 ст.286, п.287.3 ст.287, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України ґрунтується на тому, що, на думку відповідача, ПП «СІА» під час розрахунку суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік використовувало розмір коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки « 0,5» замість «2,50».

Такого висновку Відповідач дійшов з внаслідок дослідження інформації, зазначеній у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 року №14/2803118/03-07 (т. 1, а.с. 94).

На противагу вказаним висновкам Відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Рішенням Дніпропетровської міської ради №186/16 від 19.10.11 «Про поновлення права користування земельною ділянкою по просп. Гагаріна в районі буд. №103 (Жовтневий район) ПП «СІА», , для завершення будівництва торговельного комплекс» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, складену КП «Центр містобудування, архітектури, землеустрою і кадастру» міської ради, і поновлено право користування земельною ділянкою (план земельної ділянки додається) площею 0,1956 га (кадастровий номер 0:03:178:0040), шляхом передачі її в оренду строком на два роки Приватному підприємству «СІА», , для завершення будівництва торговельного комплексу по просп.Гагаріна в районі буд.№103, код цільового використання землі УКЦВЗ 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги), код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Встановити розмір річної орендної плати за користування цією земельною ділянкою у мінімальному розмірі орендної плати, визначеному Податковим кодексом України. Віднести земельну ділянку за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови».

Між Дніпропетровською міською радою та ПП «СІА» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2011р., згідно якого ПП «СІА» прийнято у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки 03.Землі забудови (землі які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торгових будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек , для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів) інших об`єктів загального користування). Код КВЦПЗ 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Функціональне використання: для завершення будівництва торговельного комплексу. Кадастровий номер земельної ділянки :03:178:0040.

Рішенням Дніпропетровської міської ради №183/9 від 08.06.2016р. «Про поновлення договору оренди землі від 14.12.2011 (державна реєстрація від 21.02.2012 за № 00409) по просп. Гагаріна у районі буд. № 103 (Соборний (Жовтневий) район) ПП «СІА», , для завершення будівництва торговельного комплексу» вирішено поновити договір оренди землі від 14.12.2011 (державна реєстрація від 21.02.2012 за № 00409) посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. 14.12.2011 за реєстровим номером 888, укладеним між Дніпропетровською міською радою та Приватним підприємством «СІА», на підставі рішення міської ради від 19.10.2011 №186/6 на два роки, починаючи з 23.02.2016р., код виду цільового призначення земельної ділянки (КВЦПЗ) 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

Додатковою угодою до договору оренди від 03.08.2016 р. сторони поновили договір оренди землі від 14.12.2011 (державна реєстрація від 21.02.2012 за №00409), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. 14.12.2011 за реєстровим номером 888, укладений між Дніпропетровською міською радою та Приватним підприємством «СІА», на підставі рішення міської ради від 19.10.2011 №186/16, на два роки, починаючи з 23.02.2016 р.

Так, з метою виконання вимог пункту 286.2 ст.286 Податкового кодексу України Позивач отримав витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :03:178:0040)від 04.02.2016 року №03-07/030216/48, в якому встановлено коефіцієнт (Кф): 0,5.

На підставі вищезазначеного витягу Позивачем було здійснено розрахунок суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік у розмірі 47956,59 грн.

Згідно із п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України та квитанції №2 від 17.02.2016р. Позивачем подано звітну декларацію з плати за землю за 2016 рік, згідно з якою ПП «СІА» задекларовано річну суму орендної плати у розмірі 47956,59 грн.

Із зазначеного слідує те, що Позивач, розраховуючи суму орендної плати за 2016 рік у розмірі 47956,59 грн., діяв на підставі вимог чинного законодавства, використовуючи при розрахунку інформацію щодо відповідного коефіцієнту, отриману від уповноваженого на те органу державної влади.

Більш того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до п. 3.5 спільного наказу Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затвердженого в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 р. за №388/12262 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. У таблиці 1.1 вказаного спільного наказу визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) категорія земель за функцією використання «Інші землі. Землі зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво» мають коефіцієнт Кф 0,5.

Також, відповідно до Розділу 6 «Грошова оцінка земель різного функціонального використання» «Технічної документації із нормативної грошової оцінки земель міста», затвердженої рішенням Дніпропетровської міської ради від 15 липня 2015 року №4/65 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що «Інші землі. Землі зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво» також мають коефіцієнт 0,5.

З огляду на вищенаведене випливає те, що на момент виникнення спірних правовідносин витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :03:178:0040) від 04.02.2016 року №03-07/030216/48, мав актуальні відомості, у тому числі щодо коефіцієнту (Кф) 0,5, та у Позивача обґрунтовано не виникло сумнівів щодо можливості використання інформації із вказаного витягу для розрахунку плати за землю за 2016 рік.

Натомість, посилання Відповідача на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 року №14/2803118/03-07 суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки вказаний витяг був виданий на підставі наказу Міністерство аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», який набрав чинності 27.12.2016 року та підлягав застосуванню з 01.01.2017 року.

Тобто, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 року №14/2803118/03-07 було видано з урахуванням нових показників, у тому числі нового розміру коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, які підлягають застосуванню з 01.01.2017 року та не розповсюджують свою дію на розрахунки плати за землю за 2016 рік.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав про те, що відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання Кф) при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує. За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 21.02.2019 року №, яким Приватному підприємству «СІА» збільшено суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 239782,91 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 04 березня 2021 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року по справі №160/8487/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов