Справа № 674/840/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/840/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шафікова Ю.Е.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

02 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року у справі за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про перегляд постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.08.2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду із заявою про перегляд постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.08.2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 22 червня 2021 року було прийнято ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що в серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі, Хмельницької області (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови йому у перерахунку пенсії у розмірі 90% від розміру зарплати; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії, згідно із довідки про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Хмельницької області від 12.07.2016 № 18-350.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.09.2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі здійснити з 1 грудня 2015 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з розрахунку 90% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Хмельницької області № 18-350 вих.16 від 12 липня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки вимоги ухвали суду від 28 вересня 2016 року апелянтом виконані не були, тому ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року у справі повернуто особі, яка її подала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 24.03.2017 року Дунаєвецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.129).

У зв`язку з чим, 05 липня 2017 року ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Кам`янець - Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просила суд визнати дії Кам`янець - Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 її покійного чоловіка та призначення пенсії по втраті годувальника неправомірними.

Зобов`язати Кам`янець - Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 її покійного чоловіка та призначити пенсію по втраті годувальника у відповідності до ч.1 ст.37 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 % від пенсії, яку отримував покійний ОСОБА_2 на день смерті з 04 травня 2017 року.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Кам`янець Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 її покійного чоловіка та призначення пенсії по втраті годувальника неправомірними; зобов`язано Кам`янець Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 її покійного чоловіка та призначити пенсію по втраті годувальника у відповідності до ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 % від пенсії, яку отримував покійний ОСОБА_2 на день смерті з 04.05.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив з того, що відповідачем, в порушення нормч.1ст.37, Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» ст. 36, ст..86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було протиправно відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника. Зокрема, встановлено, що на дату смерті чоловіка ОСОБА_2 на його утриманні знаходилась позивачка, за життя померлий отримував пенсію відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру». В подальшому, законодавство щодо розміру і порядку призначення пенсій працівникам органів прокуратури неодноразово змінювалось, проте перерахунок уже існуючої пенсії, яка виплачувалася померлому чоловіку позивачки, та відмова надати їй пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії чоловіка, яка була нарахована відповідно до законів України, зі сторони відповідача є протиправною, оскільки до вказаних правовідносин має застосовуватись норма права, що діяла на момент призначення пенсії.

Не погодившись із прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року апеляційну скаргу Кам`янець Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишено без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року без змін.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, Кам`янець - Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області оскаржило їх до суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2021 року касаційну скаргу Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишено без задоволення.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 674/840/17 - залишено без змін.

02 листопада 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області не погоджуючись із постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.09.2016 року у справі № 674/1136/16-а повторно звернулось до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 02 листопада 2018 року до суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.238 КАС України у зв`язку зі смертю позивача.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено повністю.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання проведення перерахунку пенсії скасовано, провадження у справі закрито.

Закриваючи провадження у справі, Сьомий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові послався на те, що відповідно до п.5 ч.1ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для закритті провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині дав оцінку правомірності рішення органу пенсійного фонду про відмову в перерахунку пенсії.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що на час звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (18.07.2016 року) частина 13 і 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. втратила чинність, а на виконання вимог частини 20статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, тому з урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися статтею 50-1Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії.

Оскільки станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. в частині перерахунку пенсії втратила чинність, відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії в зв`язку із відсутністю законодавчих підстав для цього, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

У зв`язку із скасуванням рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року у справі № 674/1136/16-а та його закриттям, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду першої інстанції з заявою про перегляд постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області № 674/840/17 від 03.08.2017 року за нововиявленими обставинами.

Даючи оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідност.129-1 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою ст. 361 КАС України встановлено перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

При цьому, нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час особі, яка звертається із заявою, та не були встановлені судом; обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Водночас нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Також, слід розрізняти нововиявлені обставини, як факти та нові докази, як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи. Перегляд та скасування постанови або ухвали, яка набрала законної сили, на підставі необґрунтованого ствердження про відкриття нових обставин не припустимий.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі особі слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, можна дійти висновку, що істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи є обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справи в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення чи винесення ухвали, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

При застосуванні наведених положень важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» констатовано, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Колегія суддів зазначає, що як встановлено Дунаєвецьким районим судом у постанові суду по справі №674/840/17 від 03 серпня 2017 року дії Кам`янець Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 її покійного чоловіка та призначення пенсії по втраті годувальника є неправомірними. Колегія суддів звертає увагу, що підставою для задоволення позовних вимог позивачки стало порушення відповідачем вимог ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», згідно якого пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї 50% пенсії за віком померлого годувальника та ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті.

Наведене вище підтверджується і постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду за результатами перегляду постанови по справі №674/840/17 у касаційному порядку.

Так, постановою Верховного Суду встановлено, що ОСОБА_1 є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника та має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відмова в реалізації права позивачки на отриманні вказаної пенсії можлива лише за відсутності статуту члена сім`ї померлого годувальника. Відмова відповідача з цього приводу ґрунтується на положеннях пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (надалі - Закон №213-VІІІ), за якими з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Однак, цей Закон стосується випадків призначення пенсій вперше відповідно до Закону №1697-VII. Натомість правовідносини в цій справі склались щодо переведення на пенсію по втраті годувальника. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та подала відповідну заяву про переведення її на цей вид пенсії в порядку передбаченому Законом №1058-IV, а отже відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, встановлені постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 674/1136/16 не являються підставами саме для перегляду постанови за нововиявленими обставинами та не мають ключового значення для задоволення вказаної заяви.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перегляд постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області № 674/840/17 від 03.08.2017 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Крім того, згідно з пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року визначений у розмірі 2270 грн.

Водночас, як вбачається з платіжного доручення апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн.

Таким чином, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області необхідно доплатити судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року у справі за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про перегляд постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.08.2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення, а ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2021 року - без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) за подання апеляційної скарги на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08.04.2021 року за реквізитами стягувача: Державна судова адміністрація України, місце знаходження (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601); отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ, код класифікації доходів бюджету 22030106; ; банк: Казначейство України (ЕАП) р/р: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.