Справа № 160/12001/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/12001/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року (головуючий суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі № 160/12001/20, розглянутої у письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі ТУ ДСА України в Дніпропетровській області), 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнень, просить: визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування у сумі 110767,80 (73845 грн. 20 коп. + 36 922, 60 грн.);

- зобов`язати ТУ ДСА України в Дніпропетровській області провести нарахування суддівської винагороди судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на підставі частини 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року з регіональним коефіцієнтом у розмірі 1,2 до базового розміру посадового окладу та щомісячної доплати в розмірі 60% від посадового окладу з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року;

- стягнути з ТУ ДСА України в Дніпропетровській області на користь судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду в розмірі 110767,80 грн. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 липня по 14 серпня 2020 року.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначалось, що відповідач у період з 01 липня по 14 серпня 2020 року нарахував та виплатив позивачу суддівську винагороду у розмірі, який є нижчим, ніж встановлено у статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Закон України від 13 квітня 2020 р. № 553-IX про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не може визначати суддівську винагороду, оскільки відповідно до статті 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій, а стаття 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказує, що суддівська винагорода регулюється лише цим законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У відзиві на позов відповідач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області зазначає про безпідставність заявлених вимог та просить у їх задоволенні відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії ТУ ДСА України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування у сумі 110767,80 (73845 грн. 20 коп. + 36 922, 60 грн.), зобов`язано відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди позивачу на підставі ч. 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року з регіональним коефіцієнтом у розмірі 1,2 до базового розміру посадового окладу та щомісячної доплати в розмірі 60% від посадового окладу з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем ТУ ДСА України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що ТУ ДСА України в Дніпропетровській області при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди мав керуватися виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів» У спірний період нарахування суддівської винагороди позивачу здійснювалось у відповідності до статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (в редакції Закону № 553-ІХ). Просить з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу від позивача та 3 особи Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходили.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Наказом голови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №1-к від 02 січня 2020 року позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 50 % посадового окладу. В період з 01 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року виплату суддівської винагороди йому було обмежено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року, із застосуванням обмеження нарахування.

Частиною 1-5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

18 квітня 2020 року набрав чинності Закон № 553-IX, згідно з пунктом 10 розділу І якого Закон № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» доповнено, у тому числі, статтею 29, відповідно до якої у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки (частина перша). Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті); (частина третя).

Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Зважаючи на те, що до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, у спірний період зміни не вносилися, тому законних підстав для обмеження її виплати (десятьма прожитковими мінімумами) не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про неузгодженість між Законом № 553-ІХ та Законом № 1402-VIII, то Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 340/1916/20 вказав на те, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону № 1402-VIII, які попри те, що в часі цей Закон прийнятий раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону № 294-ІХ (у редакції Закону № 553-ІХ). Основний Закон України має найвищу юридичну силу, ніж Закону № 1402-VIII, зокрема його статті 135, що спирається, передусім на конституційні положення частини другої статті 130 і є своєрідним її продовженням, у цьому випадку безапеляційно долає доктринальний принцип подолання колізії правових норм, за яким наступний закон з того самого питання скасовує дію попереднього (попередніх).

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року в адміністративній справі № 160/12001/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 липня 2021 року і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай