Справа № 0440/5016/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 червня 2021 року Справа №0440/5016/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.03.2018 року №Б-2855 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з врахуванням всього стажу зазначеного у трудовій книжці, періодів навчання, служби в Радянській Армії, заробітної плати для обчислення пенсії, доплатою до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, починаючи з дати звернення 07.03.2018 р. та здійснювати виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 адміністративний позов в ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.03.2018 року №Б-2855 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 07 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

04.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №0440/5016/18, у якій заявник просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 по справі №0440/5016/18.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що 07.02.2020 представник позивача звернувся до УПФУ в Дніпропетровській області через Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою долучити до пенсійної справи нотаріально засвідчену копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 від 25.10.2019 та надіслати нове рішення за результатом повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 від 07.03.2018 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням додаткових документів. Листом ГУПФУ в Дніпропетровській області №3379-2751/А03/8-0400/20 від 19.03.2020 надало рішення ГУПФУ в Дніпропетровський області № Б-2855 від 22.10.2018 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком. Отже, в наслідок ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом нікчемного судового рішення про зобов`язання "розглядати заяви" позивач замість пенсії отримав черговий туалетний папір від ПФУ.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Позивачем додано до заяви Рішення Відділу питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №Б-2855 від 22.10.2018, відповідно до якого вбачається, що останнім, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 №0440/5016/18, розглянуто повторно заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.10.2018 №Б-2855.

Позивач у заяві посилається на нікчемність судового рішення та вказує: "деяким суддям зручніше нічого не роботи та ухвалити нікчемне судове рішення, за яким позивач буде судитьсь довічно, писати листи в ДВС, подавати скарги за ст. 383 КАС України, апеляційні скарги...", "суд буде намагатись безпідставно здирати з позивача кошти".

Суд вказує, що фактично позивач висловлює незгоду з процесуальним рішенням. Крім того, як зазначено в заяві, не бажає здійснювати заходи до апеляційної інстанції, в органах ДВС, в порядку приписів статті 383 КАС України, у зв`язку з необхідністю сплати судового збору.

Необхідно також зауважити, що вказаними нормами КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наявності відповідних на те підстав, в той час як заявником не надано жодного доказу на обґрунтування своєї заяви.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судових рішень також закріплено у статті 129-1 Конституції України.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

В той же час, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Проте, позивачем не надано доказів звернення до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 №0440/5016/18.

Отже, заходи примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 у справі №0440/5016/18 не здійснювались у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто, позивачем не здійснювались дії щодо використання в межах виконавчого провадження загального порядку виконання судового рішення. Будь яких доказів спростування зазначеного не надано.

Як вже зазначено вище, позивачем додано до заяви лист №3379-2751/А-03/8-0400/20 від 19.03.2020 Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області та Рішення Відділу питань призначення та перерахунку пенсії №6 управління застосування пенсійного головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №Б-2855 від 22.10.2018, відповідно до якого вбачається, що останнім, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 №0440/5016/18, розглянуто повторно заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.10.2018 №Б-2855, у результаті розгляду - відмовлено в призначення пенсії за віком.

Таким чином, Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 прийнято рішення.

Відповідно до приписів статті 383 КАС України визначено, зокрема, що позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправним рішення вчиненого суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні з даною заявою про надання звіту обрано неналежний спосіб правового захисту. При цьому, відсутність/наявність судового збору не може бути вирішальною ознакою для обрання належного способу захисту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 248, 256, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №0440/5016/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити на адресу заявника разом з матеріалами заяви.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно