Справа № 320/8069/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 липня 2021 року м. Київ № 320/8069/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, скасування постанов та про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Потупи Сергія Володимировича звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 26.02.2020 (ВП № 52592083) та щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 30.03.2020 (ВП № 61398977), від 10.12.2020 (ВП № 61398977) та від 11.12.2020 (ВП № 61398977);

- скасувати постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 26.02.2020 у розмірі 58 167, 24 грн. (ВП № 52592083) та постанови про арешт коштів боржника від 30.03.2020 (ВП № 61398977), від 10.12.2020 (ВП № 61398977) та від 11.12.2020 (ВП № 61398977), винесені головним державним виконавцем Білодід І.Ю.;

- зобов`язати відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звільнити з-під арешту все рухоме та нерухоме майно, у тому числі грошові кошти ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

В силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу вимог частини третьої статті 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд звертає увагу заявника на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Відповідно до пункту 1 прохальної частини позову, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 26.02.2020 (ВП № 52592083) та щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 30.03.2020 (ВП № 61398977), від 10.12.2020 (ВП № 61398977) та від 11.12.2020 (ВП № 61398977).

Згідно з пунктом 3 прохальної частини позову, позивач просить суд звільнити з-під арешту все рухоме та нерухоме майно, у тому числі грошові кошти позивача.

Так, в пункті 1 прохальної частини позову позивачем об`єднано 4 вимоги немайнового характеру.

Крім того, пункт 2 прохальної частини позову містить вимогу майнового характеру.

Отже, скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 26.02.2020 у розмірі 58 167, 24 грн. (ВП № 52592083) є вимогою майнового характеру, оскільки вона впливає на майновий стан позивача.

У той же час, решта постанов, а саме про арешт коштів боржника від 30.03.2020 (ВП № 61398977), від 10.12.2020 (ВП № 61398977) та від 11.12.2020 (ВП № 61398977) є вимогами немайнового характеру.

З урахуванням викладеного, позовна заява містить 3 (три) вимоги немайнового характеру та 1 (одну) вимогу майнового характеру.

Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2270 грн.

Таким чином, ураховуючи приписи чинного законодавства у взаємозв`язку з заявленими у позові вимогами, позивачеві слід було сплатити 2274, 00 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру та 908, 00 грн. за вимогу майнового характеру.

Проте, документально підтверджуючих доказів сплати судового збору в повному обсязі суду не надано. Представлена суду квитанція № 43873 від 17.06.2021 про сплату 908, 00 грн. підтверджує сплату збору лише за одну заявлену вимогу (у даному випадку слід розцінювати її як сплату збору за 1 вимогу майнового характеру - скасування постанови про стягнення виконавчого збору).

Крім того, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як убачається з матеріалів справи, спірні постанови винесені державним виконавцем 26.02.2020, 30.03.2020, 10.12.2020 та 11.12.2020.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що про існування арешту позивачу стало відомо в травні 2021 року.

У зв`язку з цим позивач зазначає, що він звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області зі скаргою та просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження № 61398977 від 27.02.2020 про стягнення виконавчого збору в розмірі 58167, 24 грн. та щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 30.03.2020, 10.12.2020 та 11.12.2020 та просив їх скасувати.

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області ухвалою від 03.06.2021 у задоволенні скарги позивача відмовив. Позивач стверджує, що вищевказану ухвалу суду він отримав 08.06.2021.

З цим позовом позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду 17.06.2021 шляхом направлення позову засобами поштового зв`язку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про пропущення позивачем десятиденного строку звернення до суду, оскільки спірні постанови були винесені 26.02.2020, 30.03.2020, 10.12.2020 та 11.12.2020, а про їх існування позивачеві стало відомо в травні 2021 року, а факт звернення до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області зі скаргою з порушенням правил юрисдикції вказаного спору, враховуючи те, що позивач діє через свого представника на підставі договору про правову (правничу) допомогу, не може бути єдиною підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку.

Слід зазначити, що встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В матеріалах позову судом не виявлено заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими доказами поважності їх пропуску.

Крім того, в силу вимог пунктів 2 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищевказаних вимог процесуального закону в позовній заяві не зазначено: ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача та адрес електронної пошти позивача, відповідача, представника позивача, а також власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів;

- належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи, один з яких для суду) із значенням: ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача та адрес електронної пошти позивача, відповідача, представника позивача, а також власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- оригіналу документа про доплату 2274, 00 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, скасування постанов та про зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.