Справа № 501/1250/21
Суддя: Смирнов В. В.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.07.2021
Справа № 501/1250/21
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
О К Р Е М А У Х В А Л А
08 липня 2021 року м. Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
Головуючого-судді Смирнова В.В.,
при секретарі судового засідання Кочкіній О.В.,
справа № 501/1250/21.
23.04.2021 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просить суд:
-Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;
-Визнати наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності посадових осіб Головного Управління національної поліції у м. Києві, рішення, дії чи бездіяльність яких, визнаються протиправними;
-Зобов`язати Головне Управління національної поліції у м. Києві вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;
-Встановити Головному Управлінню національної поліції у м. Києві строк для подання звіту про виконання рішення суду.
ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 6).
Представник Головного територіального управління Національної поліції у місті Києві в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 43-45).
Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07.05.2021 року відкрито провадження по справі (а.с. 27).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 квітня 2018 року був задоволений адміністративний позов ОСОБА_2 , а саме: визнані протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до Вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 р. про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_2 та скасовано Вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 р. про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та Постанову від 13.09.2016 р. щодо закінчення виконавчого провадження ВП №49868375 (а.с. 46-49).

Ст. 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим для виконання.

Ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

12.01.2021 року по адміністративній справі № 501/536/17 П`ятим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову, якою вирішено «Повідомити Головне управління Національної поліції у місті Києві (код в , 01601, м. Київ, вул. Володимирська. 15) про невжиття відповідальною особою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заходів до усунення порушень вимог закону зазначених в окремій ухвалі Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2020 року по справі № 501/536/17.

Направити копію даної ухвали Головному управлінню Національної поліції у місті Києві, для вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення» (а.с. 8).

19.01.2021 року за вих. № 501/536/17/1358/21 П`ятим апеляційним адміністративним судом направлено копію постанови суду з додатками до Головного управління Національної поліції у місті Києві для вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 9).

Крім цього, на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено електронну скан-копію постанови суду з додатками та отримано підтвердження щодо її отримання (а.с. 10).

20.02.2021 року до заступника голови Національної поліції України - начальника Головного Управління національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є., направлено заяву з проханням повідомити про вчинені дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні відповідальної особи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та про результати його розгляду (а.с. 11-14).

18.03.2021 року з відділу документального забезпечення ГУНП у місті Києві отримано лист №Я-3460/125/11/01-2021 від 04.03.2021 року, підписаний начальником відділу документального забезпечення ГУНП у місті Києві Коваленко Ю., в якому повідомлено про те, що звернення ОСОБА_1 до ГУНП в місті Києві, надіслано за належністю до Управління патрульної поліції міста Києва, для розгляду в межах компетенції та інформування автора (а.с. 18).

18.03.2021 року до Управління патрульної служби міста Києва мною надіслано заяву з проханням повідомити про вчинені дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні відповідальної особи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та про результати його розгляду (а.с. 19).

27.03.2021 року із Управління патрульної поліції міста Києва отримано лист від 22.03.2021 року № Я-2931/41/11/4/03-2021, в якому повідомлено про «перенстравленя до відділу документального забезпечення ГУНП у місті Києві за належністю заяви гр. ОСОБА_1 з відповідними додатками для реагування та надання відповіді заявнику» (а.с. 20-22).

27.03.2021 року до Заступника голови Національної поліції України - начальника Головного Управління національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є., мною направлено скаргу з вимогою повідомити про вчинені дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні відповідальної особи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та про результати його розгляду (а.с.15-16).

Ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.383 КАС України, заяву може бути подано протягом 10 днів з дня, коли Позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Отже, в даному випадку всі фактичні обставини вказують на те, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 квітня 2018 року по справі №501/536/17 залишається невиконаним через грубе нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо дотримання імперативних вимог законодавства.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював, що органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, невживаючи заходи щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач порушує вимоги Конституції України та інших законів України, та в свою чергу, такі дії відповідача підривають авторитет держави як правової.

Якщо в ході розгляду заяви щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, поданої відповідно до ст.383 КАС України, суд установить наявність підстав для її задоволення, він має право постановити окрему ухвалу, в порядку, передбаченому ст.249 КАС України.

Так, згідно положень ч.ч.1-3 ст.249 КАСУ суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАСУ суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАСУ передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 249, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Повідомити Офіс Генеральної прокурора (місцезнаходження за адресою: 01011, м.Київ, вул. Різницька, 13/15) про виявлені правопорушення при розгляді адміністративної справи № 501/1250/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного територіального управління Національної поліції у місті Києві про визнання бездіяльності Головного територіального управління Національної поліції у місті Києві (, 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15), щодо невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року по адміністративній справі №501/536/17, яку прийнято для забезпечення виконання окремої ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 18.03.2020 року і постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 року , які, в свою чергу, прийняті для забезпечення виконання мирової угоди, згідно рішенням Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 протиправною, яка порушує право позивача на справедливий суд, гарантоване міжнародною Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, згідно вимогам ст. 382 КАС України з яких вбачаються ознаки злочину, передбачені ст. 382 КАС України.

Повідомити Іллічівський міський суд Одеської області про результати розгляду Окремої Ухвали протягом одного місяця з дня набрання Окремої Ухвали законної сили.

Ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Особи, які не брали участі в розгляді справи мають право оскаржувати Окрему Ухвалу протягом строку встановленого для її апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов