Справа № 480/3512/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2021 року Справа №480/3512/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3512/21 за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, третя особа - Ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківського національного університету внутрішніх справ, третя особа - Ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ щодо не проведення позивачу повного розрахунку при звільненні 31 грудня 2020 року одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за періоди з 29.11.1994 по 10.06.1996 та з 30.09.1996 по 06.11.2015;
- зобов`язати Харківський національний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за періоди з 29.11.1994 по 10.06.1996 та з 30.09.1996 по 06.11.2015 в сумі 123639,60 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він до 31.12.2020 проходив службу у відповідача. Звільняючись зі служби, відповідач виплатив йому одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, однак виключно за період з 07.11.2015 по 31.12.2020.
Разом з тим відповідач не здійснив вказану виплату за період з 29.11.1994 по 10.06.1996 (служба в збройних силах України) та з 30.09.1996 по 06.11.2015 (служба в ОВС).
Вказану бездіяльність позивач вважає протиправною, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач, як він зазначає, має право на спірну виплату.
У зв`язку з викладеним позивач і звернувся до суду.
Ухвалою суду від 17.05.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
10.06.2021 відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що виплата спірної одноразової грошової допомоги за вказаний період повинна була бути здійсненна УМВС України в Сумській області при звільнені позивача з ОВС 06.11.2015, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги не обґрунтованими.
04.06.2021 судом отримано пояснення від третьої особи - УМВС України в Сумській області, у яких вона зазначає, що підстави для виплати спірної грошової допомоги за вказаний період станом на 06.11.2015 (дата звільнення) були відсутні з огляду на підставу звільнення позивача зі служби.
Представником позивача надано суду заперечення на пояснення та відзив.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_2 , з 29.11.1994 по 10.06.1996 служив в Збройних силах.
30.09.1996 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ - УМВС України в сумській області.
06.11.2015 позивач на підставі наказу №422 о/с був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил, згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким органів внутрішніх справ за п. 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації). (а.с.14 зворотній бік)
07.11.2015, відповідно до наказу ГУ НП в Сумській області №40 о/с, позивача прийнято на службу до Національної поліції України, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» (призначити тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису). (а.с.14)
Відповідно до наказу відповідача від 29.12.2020 №434 о/с позивача 31.12.2020 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Вказаним наказ також визначав виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції за період з 07.11.2015 по 31.12.2020. Окрім того вказаним наказом також було встановлено, що станом на день звільнення стаж служби в поліції позивача для виплати надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає 25 років 09 місяців 12 днів.
При звільненні Харківським національним університетом внутрішніх справ було виплачено позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Але таку виплату здійснено за період з 07 листопада 2020 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 30 909, 90 грн.
Відповідно до довідки від 12.12.2020 №12 виданої Сумським училищем професійної підготовки працівників міліції, яке підпорядковане УМВС України в Сумській області, позивачу при звільненні з посади старшого викладача Сумського училища професій підготовки працівників міліції, підпорядкованого УМВС України в Сумській області, 06.11.2015, згідно наказу УМВС України в Сумській області від 06.11.2015 №422 о/с за п. 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації) одноразова грошова допомога при звільненні відповідно до постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» не нараховувалась і не виплачувалась.
25.01.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням надати відповідне роз`яснення щодо підстав не виплати спірної одноразової грошової допомоги за весь період служби. (а.с. 10)
Відповідач за наслідками розгляду вказаної заяви надіслав позивачу лист від 08.02.2021, у якому зазначив, що при звільнені з університету позивачу виплачена одноразова грошова допомога за період служби в поліції. Для отримання одноразової грошової допомоги за період служби в органах внутрішніх справ позивачу необхідно звернутись до ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області. (а.с.8)
Позивач, не погодуючись з вказаною позицією відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, єдиною підставою зазначає те, що спірна виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за періоди з 29.11.1994 по 10.06.1996 та з 30.09.1996 по 06.11.2015 повинна була здійснюватися за рахунок коштів УМВС України в Сумській області, оскільки станом на 06.11.2015 позивач набув право на отримання спірної одноразової грошової допомоги.
Суд зазначає, що для вирішення даної справи по суті необхідно встановити наявність або відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення станом на 06.11.2015, тобто на день звільнення з УМВС України в Сумській області.
Відповідно до ч.1, 2 та 5 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції станом на 06.11.2015), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.
З аналізу вказаних норм судом встановлено, що однією з основних підстав для набуття права на спірну виплату є підстава звільнення особи зі служби.
Так відповідно до наказу УМВС України в Сумській області від 06.11.2015 №422 о/с позивач 06.11.2015 був звільнений за пунктом 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивач, звільняючись зі служби 06.11.2015 на підставі пункту 64 «з» Положення, не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки вказана підстава звільнення зі служби не передбачена ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Доводи відповідача щодо неправомірності наказу УМВС України в Сумській області від 06.11.2015 №422 о/с, а саме те що позивач повинен був бути звільнений на підставі п.64 «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) Положення, суд вважає не обґрунтованими, оскільки вказаний наказ є неоскарженим, нескасованим та діючим, а тому у суду не має підстав для надання йому правової оцінки.
Посилання відповідача на невірне зазначення п.64 «з» Положення, а саме у наказі зазначено: «у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації», а потрібне - «у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації)», суд вважає без підставним, оскільки вказана неточність не змінює фактично підставу звільнення - п.64 «з» Положення.
Окрім того, вище вказані висновки суду підтверджуються і поясненнями УМВС України в Сумській області (третя особа) наданими у даній справі. (а.с.39)
Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що відповідач при звільненні позивача зі служби повинен був врахувати і стаж позивача до 07.11.2015 для визначення розміру одноразової грошової допомоги.
Разом з тим станом на 31.12.2020 діяла редакція ст.9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, наступного змісту: «Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.».
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме: визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ, щодо ненарахування та невиплати позивачу при звільненні 31 грудня 2020 року одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням періодів служби позивача з 29.11.1994 по 10.06.1996 та з 30.09.1996 по 06.11.2015.
У зв`язку з чим для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати Харківський національний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням періодів служби позивача з 29.11.1994 по 10.06.1996 та з 30.09.1996 по 06.11.2015.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату суми 123639,60 грн., суд зазначає, що вказана вимога є передчасною, оскільки наданий час відповідачем фактично не здійснено відповідне нарахування у зв`язку з чим відсутній предмет спору.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, третя особа - Ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ щодо ненарахування та невиплати позивачу при звільненні 31 грудня 2020 року одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням періодів служби позивача з 29.11.1994 по 10.06.1996 та з 30.09.1996 по 06.11.2015.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько