Справа № 200/5409/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 р. Справа№200/5409/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті

Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови від 20.04.2021 року № 177898 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 гривень

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 20.04.2021 року № 177898 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 гривень.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.03.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку транспортного засобу ОСОБА_2 , який надав позивачу та її чоловіку довіреність на експлуатацію та розпорядження вантажним сідловим тягачем VOLVO, на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання вантажних перевезень, про що складено відповідний акт № 270020 від 17.03.2021 року, на підставі якого відповідачем було прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Позивач вважає протиправним прийняття постанови про застосування штрафу за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за яку передбачена відповідальність на підставі абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення вагомих параметрів від 10% але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Зазначає, що автомобіль ОСОБА_2 - вантажний сідловий тягач VOLVO був наданий чоловіком позивача ОСОБА_3 в оренду перевізнику - ТОВ «ІПК «Альянс» з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, який і здійснював перевезення вантажу, тому нести відповідальність має перевізник.

З зазначених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт від 20.04.2021 року № 177898.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Представник відповідача-1 через канцелярію суду надав письмовий відзив від 24.05.2021 року (а.с. 41-50). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що пунктом 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком №1567, на підставі направлення на перевірку від 15.03.2021 року № 011766 співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті проводилась рейдова перевірка, під час якої був зупинений транспортний засіб позивача.

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO та напівпричепу ОДАЗ, ТТН № 257 від 17.03.2021 року та довіреність ННА 078237 від 06.04.2018 року.

Відповідно до наданих документів встановлено, що автомобільним перевізником є ОСОБА_1 , яка надавала послуги з перевезення вантажу, жодних інших документів водій транспортного засобу ОСОБА_4 не надавав.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 35,71 т при нормі 40 т; навантаження на передню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 7,05 т при нормі 11 т; навантаження на задню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 12,97 т при нормативно допустимому 11 т. навантаження на здвоєну вісь з напівпричепа марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 становило 15,69 т (7,93+7,76) при нормі 16 т.

Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування № 193 від 17.03.2021 року.

Зазначає, що позивач не надає жодних доказів того, що транспортний засіб зважувався під час завантаження, що не надає можливості встановити достовірність ваги, окрім цього, після зважування, докази того на якому обладнанні це проводилось і чи відповідає таке обладнання вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» також позивачем не надано.

В свою чергу, у відповідача наявні всі належні та допустимі докази того, що зважування транспортних засобів позивача співробітниками відповідача проводилось на обладнанні, яке відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Наголошує, що співробітниками відповідача було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 048768 від 17.03.2021 року, який 19.03.2021 року оплачений позивачем згідно квитанції № 0.0..1.

З зазначених підстав просить відмовити у позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить ID-паспорт № НОМЕР_3 (а.с. 5). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Довіреністю від 06.04.2018 року ОСОБА_2 уповноважив позивача та її чоловіка ОСОБА_3 експлуатувати та розпоряджатися належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 02.12.2008 року автомобілем марки VOLVO модель F 12, колір червоний, рік випуску 1989, тип - вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 02.12.2008 року ВРЕР м. Харцизька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 9-11).

ОСОБА_3 як орендодавець 01.01.2021 року уклав з орендарем - ТОВ «ІПК «Альянс» договір оренди № 01.01.21-1 автомобіля марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 з терміном дії з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року (а.с. 12-13).

Актом прийому-передачі від 01.03.2021 року вказаний автомобіль з напівпричепом було передано орендарю (а.с. 14).

15.03.2021 року Східним Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було виписано направлення на рейдову перевірку № 011766 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів автодороги М-03 674 км+499м, Т-05-14 80 км, Т-05-15 93 км, М-14 620 км, Н-20 226 км, Н-15 км 167, Н-08 712 км, Т-05-23 км 15+100, С051019 9 км, маршрути: Н-15 «Запоріжжя-Донецьк», Т0515 «Олександрівка-Покровськ-Костянтинопіль», Т0514 «Добропілля-Лиман», міста: Маріуполь, Покровськ, Курахове, Добропілля, Краматорськ, Слов`янськ, Димитрове, Бахмут, Лиман, Костянтинівка, Дружківка, Волноваха, Вугледар, В.Новосілка, Селидове (а.с. 60).

Відповідно даних товарно-транспортної накладної від 17.03.2021 року № 543 автомобільним перевізником - ТОВ «ІПК «Альянс», водієм ОСОБА_4 здійснювалось перевезення вантажу масою 34 т з м. Волновахи до м. Маріуполя (а.с. 15).

Сертифікатом якості № 543 від 17.03.2021 року, виданого ТОВ «ІПК «Альянс» підтверджено перевезення 34 т лому чорного металу з м. Волновахи до м. Маріуполя (а.с. 16).

Суд зауважує, що автомобільним перевізником в ТТН № 543 від 17.03.2021 року вказано саме ТОВ «Альянс». Відповідачем також надано ТТН в якій вказано автомобільним перевізником саме ТОВ «Альянс» (а.с. 66).

Перевезення здійснювалось на автомобілі марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (право власності ОСОБА_2 ) (а.с. 11) з напівпричепом марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 .

17.03.2021 року посадовою особою Укртрансбезпеки на ділянці а/д Н-20 «Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь» 216 км. складено довідку № 046041 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, згідно якої повна маса транспортного засобу становить 35710 тон (а.с. 18).

17.03.2021 року складено акт № 048768 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів (а.с. 19-20). При цьому, перевізником вказано саме ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_4 підписав вказаний акт.

17.03.2021 року складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 048768, за яким сума, що підлягає сплаті становить 28,35 євро (а.с. 21). Платником також вказано ОСОБА_1

17.03.2021 року посадовими особами відповідача складено акт № 270020, яким встановлено порушення ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: під час надання послуг з перевезення вантажу встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с. 23).

При цьому, суд зауважує, що в акті від 17.03.2021 року вказано, що автомобіль належить ОСОБА_5 , хоча в свідоцтві про реєстрацію авто вказано власником ОСОБА_2

Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення-запрошення від 07.04.2021 року № 25364/27.2/24-21 щодо розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 22).

20.04.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесена постанова № 177898, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 гривень (а.с. 25).

22.04.2021 року на адресу позивача Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки направлено лист-повідомлення № 29345/27.2/24-21 про необхідність сплати адміністративно-господарського штрафу за постановою № 177898 від 20.04.2021 року (а.с. 24).

Позивач вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пунктом 4 зазначеного Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є:

1) реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті;

2) внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті;

3) здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

4) надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного, морського та річкового транспорту.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2344-III), відповідно до статті 1 якого, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 було затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні , інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку № 1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено:

- Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні;

- Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні;

- Порядок тимчасового обмеження або заборони руху транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування (Порядок № 879 - далі).

Порядок № 879 визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування та крім того механізм справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно до пп. 4 пункту 1 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно пунктів 20, 21 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, посадовими особами Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 17.03.2021 року складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 048768, за яким сума, що підлягає сплаті становить 28,35 євро.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 року у справі №800/3/18 (провадження №К/9901/54235/18) зазначила наступне:

«26. За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

27. За змістом частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства».

Пунктом 4 Порядку № 879 встановлено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Як зазначено вище, 17.03.2021 року на ділянці а/д Н-20 «Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь» здійснено зважування транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , яким було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 35,71 т при нормі 40 т; навантаження на передню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 7,05 т при нормі 11 т; навантаження на задню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 12,97 т при нормативно допустимому 11 т. навантаження на здвоєну вісь з напівпричепа марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 становило 15,69 т (7,93+7,76) при нормі 16 т.

Відповідно до п. 12. Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

При цьому, із положень Порядку № 879 можливо зробити висновок, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю.

Стаття 48 Закону № 2344-III передбачає, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до абз. 2 ст. 48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксована в акті від 17.03.2021 року № 270020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Частина 3 статті 48 Закону № 2344-III передбачає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пунктів 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.

Згідно пункту 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

При перевірці встановлено, що рух автомобільними дорогами України здійснювався із перевищенням вагових обмежень, а дозвіл, що дає право на такий рух у водія ОСОБА_4 був відсутній.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 35,71 т при нормі 40 т; навантаження на передню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 7,05 т при нормі 11 т; навантаження на задню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 12,97 т при нормативно допустимому 11 т. навантаження на здвоєну вісь з напівпричепа марки ОДАЗ, номерний знак НОМЕР_2 становило 15,69 т (7,93+7,76) при нормі 16 т, про що свідчить талон про зважування № 193 від 17.03.2021 року (а.с. 61).

Законом України № 54-ІХ від 11.09.2019 року, який набув чинності 25.09.2019 року, внесені зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, частину першу статті 60 цього закону доповнено новими абзацами:

- абзац 14 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- абзац 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- абзац 16 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем, було встановлено, що навантаження на задню одиночну вісь транспортного засобу марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , становило 12,97 т при нормативно допустимому 11 т.

Відтак, допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, перевізником відповідно наданих до матеріалів справи документів було ТОВ «ІКП «Альянс», а не ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, винесена 20.04.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177898, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 гривень є незаконною та необґрунтованою.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, статтями 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 11-1, ), Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 03135, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.04.2021 року № 177898 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 гривень - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.04.2021 року № 177898 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 гривень.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати з судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 09 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова