Справа № 140/17398/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/17398/20 пров. № А/857/5389/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року ( суддя Дмитрук В.В., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/17398/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2020, ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-43 вих. 20 відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром, зобов`язання провести з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-43 вих. 20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що 23.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. До заяви було додано довідку №21-36 вих.20 від 21.10.2020 видану Волинською обласною прокуратурою, згідно якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за нормами чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою старший прокурор прокуратури (начальник відділу) склав 67 316,66 грн.

Розглянувши заяву позивача та додану до неї довідку Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про проведення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.10.2020 відповідно до Закону України Про прокуратуру, розмір визначений і з урахуванням вищезазначеного Закону, становив 17 120,00 грн. (1 712,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність х 10). Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік з 01.12.2020 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 1 769,00 грн., тому розмір пенсії позивача з 01.12.2020 17 690,00 грн. (1 769,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність х 10). Відтак зазначає, що при перерахунку пенсії позивача відповідач діяв на підставі норм Закону України «Про прокуратуру», що були та залишались чинними на час проведення такого перерахунку. Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано доводи відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, оскільки на законодавчому рівні дане питання врегульоване та встановлено максимальний розмір пенсії, що підлягає до виплати.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

В судовому засіданні 24.05.2021 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив таку задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в позові

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання 01.07.2021 явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Протокольною ухвалою суду від 24.05.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, відзиву в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 28.10.2009 призначено пенсію за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від заробітної плати.

Волинською обласною прокуратурою 21.10.2020 видано ОСОБА_1 довідку №21-43 вих. 20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 11.09.2020. Довідка видана відповідно до статті 81 Закону України Про прокуратуру та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020.

За наслідками розгляду заяв позивача від 23.10.2020 та від 25.11.2020 про перерахунок пенсії на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 №21-43 вих. 20, відповідач листом від 10.12.2020 №17019-17237/Т-02/8-0300/20 відмовив у такому перерахунку, виходячи з того, що розрахунки пенсії будуть проведені у розмірі 60% від заробітної плати, а виплата буде обмежена десятьма прожитковими мінімумами.

Позивач вважаючи таку відмову у перерахунку пенсії протиправною, звернувся в суд з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ):

-прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);

-обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);

-призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина 17 ст. 50-1Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала 18, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Відтак, на момент призначення пенсії позивачеві порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України Про прокуратуру № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

За ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ у первинній редакції призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ та ч. 17 (з 01.10.2011 - 18) ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII Прикінцеві положення Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

-ч. 18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

-ч. 20 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 Про прокуратуру № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України Про прокуратуру, законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Разом з цим, Кабінетом Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначено умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про прокуратуру та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно рішення Конституційного Суду положення ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019:

-ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

-ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про прокуратуру, за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Відтак, з урахуванням наведених вище норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 21.10.2020 за №21-43 вих-20.

Також колегія суддів зазначає, що ключовим питанням даної позовної заяви є саме рішення пенсійного фонду про перерахунок пенсії позивача, здійсненого без врахування відсоткового значення 90 % та з обмеженням розміру пенсії.

Отже, зі спірного рішення відповідача вбачається, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Законом № 213-VІІ внесено зміни до ч. 15 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, вказана норма набрала чинності після призначення пенсії позивачу і, як правильно визначено судом першої інстанції, не може застосовуватися до нього, відповідно до ст. 58 Конституції України.

Разом з цим, ч. 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

В контексті викладеного, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Відтак, відповідач безпідставно застосував до позивача норми Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VІІ в частині визначення розміру пенсії 60% та застосувавши обмеження її розміру, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №140/17398/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 09.07.2021