Справа № 200/1109/20-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2021 року

Київ

справа №200/1109/20-а

адміністративне провадження №К/9901/22732/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року

у справі № 200/1109/20-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ"

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про стягнення з Державного бюджету України пені,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2021 року Головне управління ДПС у Донецькій області надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 200/1109/20-а та заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копія постанови суду апеляційної інстанції на адресу відповідача не надходила.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у розмірі 42040,00 грн.

Також з метою з`ясування дати направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови Верховний Суд витребував із Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1109/20-а, а із Першого апеляційного адміністративного суду - копії реєстрів, які б підтверджували факт надіслання сторонам у справі оскаржуваної постанови.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 червня 2021 року Головне управління ДПС у Донецькій області сплатило судовий збір, до Верховного Суду надійшла справа №200/1109/20-а та копія реєстру Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року про відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи та з метою добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, які відповідають положенням КАС України.

Причини пропущення особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на касаційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з касаційною скаргою у встановлений законом строк.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зазначені відповідачем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не підпадають під вищезазначений критерій, не можуть бути визнані поважними, оскільки скаржником не зазначено, що перешкоджало після повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2021 року подати касаційну скаргу в найкоротший термін, а чекати до 16 червня 2021 року, коли касаційну скаргу було здано на пошту.

Відтак, вказані відповідачем обставини у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не є підставою для поновлення процесуального строку.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Ураховуючи, що справа №200/1109/20-а розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження скаржнику потрібно обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, зокрема зазначити про наявність одного з випадків, визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Разом з тим у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

За таких обставин касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням статей 328, 329, 330 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Керуючись статями 169, 328, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі №200/1109/20-а залишити без руху.

Установити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Р.Ф. Ханова

С.С. Пасічник

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду