Справа № 400/205/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/205/21

Категорія: 11031101 Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 19.03.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 грудня 2020 року №00000/2571/0424, №00000/2570/0424, №00000/2569/0424.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, а позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є сільськогосподарським виробником та об`єкти нерухомості використовуються в господарській діяльності Фермерського господарства (далі ФГ) "Юрвіал", засновником якого є позивач, тому відповідно до пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України необхідно застосувати податкову пільгу.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність умов як використання споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та особа має бути товаровиробником. Товаровиробник - це виключно юридична особа, яким не є позивач.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до ГУ ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ) відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що правовий аналіз пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України цієї норми зумовив висновок, що її застосування передбачає наявність трьох умов:

- власник будівель, споруд має бути сільськогосподарським товаровиробником;

- вказані будівлі та споруди мають відноситись до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

- вказані будівлі та споруди не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Факт того, що об`єкти нерухомості, які належать позивачу на праві власності, і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями, які віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються власником в оренду, лізинг, позичку, відповідачем не оспорювався.

У відзиві ГУ ДПС у Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що вона є необґрунтованою.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

31 грудня 2020 року позивач отримав податкові повідомлення-рішення від 21 грудня 2020 року №00000/2571/0424, №00000/2570/0424, №00000/2569/0424.

Цими податковими повідомленнями-рішеннями позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 на загальну суму 45 552,47 грн.

Позивачу на праві приватної власності належать об`єкти нерухомого майна, а саме:

- нежитлова будівля (корпус корівника), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області 25 жовтня 2006 року;

- нежитлова будівля (телятник, овчарник, ОСОБА_2 ), розташована за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області 26 квітня 2007 року;

- корпус №1 МТФ, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі- продажу від 10 березня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори.

Петренко Ю.В. є засновником ФГ "Юрвітал", основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, допоміжна діяльність у рослинництві, після урожайна діяльність, що підтверджується довідкою з ЄДР.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином не доведено використання зазначеного майна в господарській діяльності фермерського господарства, оскільки не надано, зокрема статут фермерського господарства, у якому визначено порядок внесення майна до складеного капіталу такого господарства чи укладених ОСОБА_1 з фермерським господарством відповідних угод.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст. 261 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп.266.2.1 п.266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Колегія суддів зазначає, що п."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України, в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII, чинній до 01 січня 2019 року 2018 рік не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Пунктом "ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України в редакції Закону України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII, в редакції чинній з 01 січня 2019 року, визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, з 01 січня 2019 року, внісши зміни до п."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України, законодавець уточнив, що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Слід зауважити, що встановлена пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не заперечується те, що об`єкти нерухомості нежитлові будівлі, які належить позивачу на праві власності і щодо якого контролюючим органом нараховані податкові зобов`язання, віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Спірним в даній справі, є питання того, чи є позивач, як фізична особа, сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України.

Статтею 1 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є засновником ФГ "Юрвітал", основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, допоміжна діяльність у рослинництві, після урожайна діяльність, що підтверджується довідкою з ЄДР.

Таким чином, колегія суддів, з урахуванням змісту ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство", доходить висновку, що ОСОБА_1 , заснувавши фермерське господарство обрав певну форму здійснення підприємницької діяльності щодо сільськогосподарського товаровиробництва.

Доказів того, що вказані будівлі та споруди здаються позивачем в оренду, лізинг, позичку відповідачем не надано суду.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що нежитлові будівлі (корпус корівника, телятник, овчарник, ОСОБА_2 ), які належать позивачу на праві власності фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, а тому вони не є об`єктами оподаткування у розумінні вимог пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України.

За таких обставин, спірні податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 21 грудня 2020 року №00000/2571/0424, №00000/2570/0424, №00000/2569/0424 є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №8 від 11 січня 2021 року та за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 1 362 грн., що підтверджується квитанцією №0.2.1 від 17 квітня 2021 року.

З урахуванням задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Миколаївській області.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 21 грудня 2020 року №00000/2571/0424, №00000/2570/0424, №00000/2569/0424.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень за подачу адміністративного позову та 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.