Справа № 360/2255/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2255/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням, у розмірі 13677,85 грн,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі позивач, ДДУВС) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому позивач просить:

- стягнути з відповідача на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з її утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 13677,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2014 по 2017 рік.

Наказом позивача від 29.08.2014 № 187 о/с, який було прийнято на виконання наказу МВС України від 07.08.2014 № 792 «Про переведення курсантів ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка та ДЮІ МВС України», з 29.08.2014 відповідача було переведено до позивача на факультет підготовки фахівців для підрозділів слідства.

01.09.2014 на виконання вимог статті 18 Закону України «Про міліцію» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між відповідачем, позивачем та ГУМВС України у Луганській області був укладений договір про навчання відповідача у ДДУВС № 2766.

01.02.2016 на виконання вимог статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Луганській області був укладений договір про здобуття освіти у ДДУВС № 2107, умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 01.09.2014 - з дня наказу про зарахування відповідача в ДДУВС. Відповідно до Договору № 2107 після його підписання договір від 01.09.2014 № 2766 втрачає чинність.

Згідно з наказом ДДУВС від 29.06.2016 № 140 о/с відповідач, як випускник ДДУВС був направлений у розпорядження ГУНП в Луганській області для призначення на посади.

Згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 11.07.2016 № 452 о/с відповідач призначений на посаду слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Наказом ГУНП в Луганській області від 29.08.2017 № 607 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Оскільки, відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов`язання за Договором № 2107, згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС за 2016 - 2017 роки у розмірі 13677,85 грн.

Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідачу було вручено повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання.

Ухвалою від 17 травня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 44-45).

Відповідач повідомлений про постановлення ухвали від 17 травня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі № 360/2255/21 розміщено на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду adm.lg.court.gov.ua (арк. спр. 46).

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 09.07.2021 визнано поважними причини пропуску строку звернення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до суду з позовом до ОСОБА_1 (арк. спр. 51-52).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Судом встановлено, що 01.02.2016 між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладено контракт про навчання. Відповідач ознайомився з умовами контракту та прийняв на себе всі зазначені в ньому зобов`язання, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у контракті (арк. спр. 9).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.07.2016 № 452 о/с про призначення після закінчення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ слідчим Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (арк. спр. 10).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29.08.2017 № 607 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (арк. спр. 15).

Відповідачем 28.08.2017 складено власноручну розписку про зобов`язання відшкодування витрачених коштів за період його навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (арк. спр. 24).

Однак взяті на себе зобов`язання відповідачем належним чином не виконані, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 13677,85 грн, про що свідчать відповідні розрахунки (арк. спр. 16-23).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З врахування позиції Верховного Суду дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України від 10.01.2002 № 2925-III «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (надалі - Порядок № 261).

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. (пункти 3, 4 Порядку № 261).

Відповідно до підпункту 2.3.6 Договору про навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, ОСОБА_1 у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (арк. спр. 9).

Як було встановлено судом, утримання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ здійснювалось шляхом здійснення грошового, продовольчого, речового та медичного забезпечення, а також наданням комунальних послуг та енергоносіїв.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно із довідкою - розрахунком від 16 квітня 2021 року № 527 витрати на утримання відповідача становлять: по грошовому забезпеченню 5737,76 грн; по продовольчому забезпеченню 1269,86 грн; по медичному забезпеченню 288,09 грн; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 3371,22 грн. Загальна сума витрат на утримання відповідача становить 13677,85 грн (арк спр. 16).

Суд наголошує, що особи, які навчаються в Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення з Національної поліції до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, пр-т Гагаріна, буд. 26, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням, у розмірі 13677,85 грн задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, у розмірі 13677 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят сім) гривень 85 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова