Справа № 182/2065/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року Справа № 182/2065/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Юхно І.В.
при секретарі Главчеві В.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі представників сторін у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
15.01.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скакун Ілони Олександрівни, у якому позивач просить суд:
- визнати бездіяльність державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скакун Ілони Олександрівни протиправною;
- зобов`язати державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скакун Ілону Олександрівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження №63626589 та виключити відомості про позивача з Єдиного реєстру боржників.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року (справа №160/579/21) позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скакун Ілони Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направлено за підсудністю на розгляд до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2021 року у справі №182/2065/21 (провадження №2-а/0182/30/2021) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скакун Ілони Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
24.05.2021 року матеріали адміністративної справи №182/2065/21 (провадження №2-а/0182/30/2021) надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (з листа вбачається, що новий єдиний унікальний номер №182/2065/21 було автоматично присвоєно КП «Д-3») та на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 року передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скакун Ілони Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до свого провадження та залишено без руху; надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.
Вказану ухвалу суду направлено позивачу засобами електронного зв`язку - 03.06.2021, тобто, строк на усунення недоліків позовної заяви до 08.06.2021.
08.06.2021 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем надано уточнену позовну заяву до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позовні вимоги викладені у наступній редакції:
- визнати бездіяльність Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протиправною, яка полягає у не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №63626589, та невжитті дій для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників;
- зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження №63626589 та виключити відомості про позивача з Єдиного реєстру боржників.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.М. 20.07.2020 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 відносно ОСОБА_1 . Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження 16.11.2020 Нікопольським міськрайонним ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження №63626589.
Позивач вважає, що Постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП 266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 не підлягає виконанню у зв`язку з пропуском строку давності її виконання, оскільки вона була винесена 20.07.2020 і фактично на теперішній час не виконана (більше ніж три місяці), то підстави для звернення постанови для виконання на теперішній час відсутні.
Оскільки вказана постанова відносно позивача в порушення строків визначених ч.1 ст.303 КУпАП не звернута до виконання, 07.12.2020 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_1 було направлено клопотання про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, на яке відповіді державним виконавцем надано не було, як і не було вчинено останнім жодних необхідних дій.
Отже, на думку позивача, бездіяльність державного виконавця Нікопольського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції полягає у не винесенні Постанови про закінчення ВП №63626589, також не було вжито дій для виключення відомостей про Позивача з Єдиного реєстру боржників, що дає підстави вважати бездіяльність протиправною.
Відповідно до частини 6 статті 120 КАС України встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Питання про відкриття провадження у справі вирішувалось судом в перший робочий день - 14.06.2021, оскільки 13.06.2021 був вихідним днем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №182/2065/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи суддею Юхно І.В. одноособово з урахуванням положень статті 287 КАС України; справу призначено до розгляду у судовому засіданні 24.06.2021 року о 16:00 год.; витребувано від відповідача додаткові докази у справі та встановлено відповідачеві строк на подання відзиву на позов та витребуваних судом доказів до 23.06.2021.
23.06.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, матеріали виконавчого провадження №63626589 на виконання ухвали суду від 14.06.2021, а також заперечення, у яких відповідач просив:
- визнати правовою діяльність державного виконавця;
- зобов`язати боржника виконати рішення Інспекцією з питань контролю за паркуванням ДМР інспектора Біленко Ю.М.
У вказаних запереченнях зазначено, що у відповідності до положень ст.ст. 279-1, 291 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення серія РАП №266392433 до повідомлення стороні справи серія ІД №00143792 від 20.07.2020 набрала законної сили 29.08.2020, що підтверджується поверненням поштового відправлення з позначкою про невручення 09.10.2020 (копія додається). Враховуючи викладене, постанова про накладення адміністративного стягнення серія РАП №266392433, серія ІД №00143792 від 20.07.2020 підлягає примусовому виконанню протягом 3-х місяців з 29.08.2020 тобто до 29.11.2020. Саме тому державним виконавцем 16.11.2020 відкрито виконавче провадження.
Постанова про відкриття виконавчого провадження разом з викликом надіслані боржнику на адресу АДРЕСА_2 . 17.11.2020 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Крім того, відповідач посилається на те, що 30.12.2020 від боржника надійшов запит про надання копії матеріалів справи на електронну адресу e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 Під час телефонної розмови з боржником: боржник попросила надіслати документ на електронну адресу та повідомила, що рішення буде оскаржувати. Державним виконавцем на електронну адресу e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 було надіслано копію матеріалів справи боржнику з офіційної електронної пошти Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро e-mail: .

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.269 КАС України, зокрема, у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Водночас, частинами 4 та 8 статті 47 КАС України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, може пред`явити зустрічний позов відповідно до положень статті 177 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

З аналізу наведених норм слідує, що суб`єкт владних повноважень як відповідач в адміністративній справі має право визнати позов повністю або частково, а також подати відзив на позовну заяву, в якому викласти свої заперечення проти позову. Проте, чинними нормами КАС України не передбачено право відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, заявляти будь-які, в тому числі й зустрічні, позовні вимоги до позивача у справі.

Враховуючи вищезазначене, суд розцінює наведені заперечення відповідача як відзив на позовну заяву, в яких відповідач заперечує проти позову.

24.06.2021 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи провести за відсутності останього.

24.06.2021 в судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог КАС України.

Частиною 2 статті 268 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі наведеної норми, з урахуванням належного повідомлення учасників справи про розгляд справи та їх неявки у судове засідання, суд ухвалив розглянути справу по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

20.07.2020 головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Юлією Миколаївною за результатами розгляду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - керівника АБ «Альони Забари», ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_2 ; ; транспортний засіб HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

У вказаній постанові зазначено, що відповідно до ст. 291 КУПАП постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, а саме: 29.08.2020 року. Крім того, вказано строк пред`явлення постанови до примусового виконання - 20.10.2020 року.

Крім того, відповідно до зазначеної постанови фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2.

16.11.2020 Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради звернулась до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження (вхідний та вихідний номер на наданій до суду копії заяви не вчитається) з примусового виконання вказаної постанови, у якій заявник посилався на те, що у відповідності до положень ст.ст. 279-1, 291 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 набрала законної сили 29.08.2020, що підтверджується поверненням поштового відправлення з позначкою про невручення (копія додана до заяви), однак станом на теперішній час всупереч вимог ст.300-1 КУпАП вказана постанова боржником не виконана, у зв`язку з чим просив винести постанову про відкриття виконавчого провадження та здійснити заходи примусового виконання у спосіб та в порядку, які встановлені законодавством України.

З наданої до суду копії конверта про направлення постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) встановлено, що поштове відправлення 967 повернуто відділенням поштового зв`язку адресанту з відміткою «за закінченням терміну зберігання», проте дата такої відмітки не читається. Крім того, інформації про день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради матеріали справи не містять.

Відповідно до трекінгу поштових відправлень, який розміщений на офіційному сайті Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) станом на день судового розгляду справи «дані про відправлення за номером 967 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».

16.11.2020 державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скакун Ілоною Олександрівною за результатами розгляду вищевказаної заява про примусове виконання відкрито виконавче провадження №63626589 з виконання Постанови № 266392433, виданої 20.07.2020 Інспекцією з питань контролю за паркуванням ДМР інспектор Біленко Ю.М. про стягнення штрафу у розмірі 600,00 грн.

Пунктами 2 та 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 60 гривня (UAH).

Крім того, з Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors; далі - АСВП) судом з`ясовано, що 17.11.2020 державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скакун Ілоною Олександрівною прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі 222,30 грн., в т.ч.: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження - 69 грн.; винесення постанови про відкриття виконавчого провадження - 26,06 грн.; винесення постанови про стягнення виконавчого збору - 1,32 грн.; винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження - 9,53 грн.; винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) - 34,27 грн.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із клопотанням про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №63626589, оскільки постанову РАП №266392433 було винесено 30.07.2020, то відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП вона не піддягає виконанню з огляду на закінчення строків давності для її виконання.

Вказана заява була направлена на офіційну електронну адресу Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) , про що свідчить наданий позивачем до позову скрін-шот про направлення з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також підтвердження про отримання яке надійшло від відповідача електронним листом (копія міститься у матеріалах справи).

Крім того, адвокат ОСОБА_1 звернулась до начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Григорука О.В. із запитом в порядку статей 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 23.12.2020 (вхід.№ВДВС 37165 від 30.12.2020), у якому просила надати:

- в паперовому вигляді, шляхом направлення на адресу, зазначену в цьому запиті, інформації щодо прийнятих рішень за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 від 07.12.2020 р. про закінчення виконавчого провадження №63626589, у зв`язку закінченням строків звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792, в тому числі копію прийнятих рішень;

- в паперовому вигляді, шляхом направлення на адресу, зазначену в цьому запиті, копію постанови про відкриття виконавчого провадження №63626589;

- в паперовому вигляді, шляхом направлення на адресу, зазначену в цьому запиті копію заяви про відкриття виконавчого провадження за постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 з усіма додатками;

- в паперовому вигляді, шляхом направлення на адресу, зазначену в цьому запиті інформацію, підтверджуючу дату отримання заяви про відкриття виконавчого провадження за постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792;

- в паперовому вигляді, шляхом направлення на адресу, зазначену в цьому запиті, виконавчі документи та заяву про відкриття виконавчого провадження, на підставі яких було відкрито виконавче провадження №63626589.

Наведений адвокатський запит направлений засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що підтверджується наявним у матеріалах справи чеком Укрпошти від 23.12.2020, та відповідно до відомостей офіційного сайту Укрпошти отриманий адресатом 24.12.2020 (роздруківка про тренінг відправлення 2349 надано позивачем до матеріалів позовної заяви).

Відповідачем у відзиві зазначено, що у відповідь на вказаний адвокатський запит після узгодження із позивачем під час телефонної розмови державним виконавцем на електронну адресу позивача було надіслано копію матеріалів справи з офіційної електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте доказів такого направлення всупереч визначеного ч.2 ст.77 КАС України обов`язку доказування до суду надано не було.

З АСВП судом встановлено, що станом на день судового розгляду виконавче провадження №63626589 є відкритим.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо невинесення постанови про закінчення ВП №63626589 та невжиття дій для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження» або Закон №1404-VIII; тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження» або Закон №1404-VIII; тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Статтею 4 Закону №1404-VIII визначені вимоги до виконавчого документа:

- назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

- дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

- повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

- резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

- дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

- строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з приписами частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2 ст. 12 Закону №1404-VIII ).

У статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено види відповідальності за порушення правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів.

Відповідно до частин 7 та 10 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У примітці до статті 14-2 КУпАП визначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Положеннями частини 1 та 2 статті 291 КУпАП встановлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Тобто, постанова про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) визначений статтею 300-1 КУпАП, відповідно до частини 2 якої у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Тобто, статтею 307 КУпАП регламентовано умови, за яких постанова про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) може бути пред`явлена до примусового виконання.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) визначений статтею 300-1 КУпАП, відповідно до частини 2 якої у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Статтею 308 КУпАП встановлено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штраф; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Поряд із цим, абзацом 1 статті 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

За змістом ст. 303 КУпАП можна дійти висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до виконання лише протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі пропуску цього строку така постанова не підлягає виконанню.

Крім того, положення статті 303 КУпАП ніяким чином не пов`язують кінцевий строк пред`явлення до виконання постанов про накладення адміністративних стягнень із строком набрання такими постановами законної сили. При цьому, інших строків для виконання постанов по справах про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) нормами чинного законодавства України не передбачено.

Разом із тим, за приписами ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ним законної сили.

Суд зазначає, що під час виконання судових рішень поряд з нормами Закону №1404-VIII застосовуються положення Конституції України, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цього Закону. Разом з визначенням особливостей процедури виконавчого провадження Закон №1404-VIII має бланкетні та відсильні норми, які передбачають застосування правових приписів інших нормативних актів при здійсненні виконавчого провадження.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 923/971/19.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, можна дійти висновку, що в даному випадку спеціальною нормою є стаття 303 КУпАП, відповідно до якої постанова по справах про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), нормами чинного законодавства України може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з її дня винесення.

Оскільки постанова серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 винесена Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради 20.07.2020, то могла бути звернення до виконання до 20.10.2020, про що і було зазначено в самій постанові.

Вищенаведеним спростовуються твердження відповідача про можливість пред`явлення постанови про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792, до примусового виконання до 29.11.2019, тобто протягом тримісячного строку з дня набрання такою постановою законної сили.

Водночас, вирішуючи позовні вимоги про протиправність бездіяльності державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення ВП №63626589 та невжиття дій для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підстави для закінчення виконавчого провадження та як наслідок винесення державним виконавцем відповідної постанови визначені у статті 39 Закону №1404-VIII.

Так, відповідно до частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Суд акцентує увагу, що вказаний перелік є вичерпним та не підлягає розширенню.

Водночас, відповідно до пунктів 1, 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, в даному випадку наявні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки останній пред`явлений до виконання поза межами встановлених законом строків.

При цьому, суд в даному випадку не приймає посилання позивача на п.7 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII як на підставу для закінчення виконавчого провадження №63626589, оскільки наявні підстави вважати, що виконавче провадження №63626589 було відкрито державним виконавцем неправомірно.

За приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів необхідно вийти за межі позовних вимог, а саме:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скакун І.О. про відкриття виконавчого провадження від №63626589;

- зобов`язати відповідача повернути без прийняття до виконання постанову серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 стягувачу - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Водночас, суд зазначає, що частиною 7 статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача виключити відомості про позивача з Єдиного реєстру боржників не підлягають задоволенню як передчасні.

Водночас, частиною 1 статті 28 Закону №1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд зазначає, що в порушення визначеного ч.2 ст.77 КАС України обов`язку доказування відповідачем під час судового розгляду справи не було надано доказів направлення копій постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження №62636589 на адресу боржника - ОСОБА_1 в порядку, визначеному ч.1 ст.29 Закону №1404-VIII.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Сумлінне проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до платіжного доручення від 13.01.2021 року №353, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605,30 грн.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 268, 287, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: 53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Отаманська, 2; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скакун І.О. про відкриття виконавчого провадження від №63626589.

Зобов`язати Нікопольським міськрайонним відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повернути без прийняття до виконання постанову серії РАП №266392433 до повідомлення серія ІД №00143792 стягувачу - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Стягнути з Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 605,30 грн (шістсот п`ять гривень тридцять копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною шостою статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно