Справа № 566/481/21
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№566/481/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року смт. Млинів Рівнеської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.,

при секретарі судового засідання Братащук М.Я.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії ЕАН № 4075918 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до до Млинівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії ЕАН № 4075918 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 квітня 2021 року по вулиці Прилуцькій в селі Велика Городниця Дубенського району Рівненської області близько 13 години 00 хвилин інспектором СРПП відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції, капітаном поліції Демчуком В.М. було винесено відносно нього, ОСОБА_1 , постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим серії ЕАН №4075918 за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень. Зазначена постанова мотивована тим, що він керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременями безпеки чим порушив п.2.3.в. ПДР, порушив правила користування ременями безпеки та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП.

Постанову він вважає ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому незаконною та необгрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права. Як вказав інспектор, підставою для накладення на нього, позивача, адміністративного стягнення слугував факт керування ним транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки. Проте, будь яких доказів які б підтверджували що він керував транспортним засобом не було надано, а тим більше нічим не підтверджується те, що він не був пристебнутий ременем безпеки.

Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4075918 від 16.04.2021 року винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції, капітаном поліції Демчуком Віталієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень, а провадження по справі закрити. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити та дав пояснення про те, що дії поліцейських щодо винесення відносно нього постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП являються неправомірними. Транспортним засобом він не керував, а за кермом була його дружина, а тому він і не повинен був бути пристебнутими ременем безпеки. Поскільки в автомобілі сталася поломка паливного насосу, то дружина маршрутним таксі поїхала до ОСОБА_2 за придбанням запчастини до паливного насосу, а він залишився в автомобілі. Після того як дружина приїхала і привезла запчастину, то технічна несправність паливного насосу була усунена. Інспектором, який виносив постанову не долучено на обґрунтування його вини жодного об`єктивного доказу, а відтак не може залишатися чинною та підлягає скасуванню.

Відповідач інспектор СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітан поліції Демчук В.М. в судовому засіданні, 05 липня 2021 року, у позові ОСОБА_1 просив відмовити повністю, так як ним було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 і постанова про притягнення його до відповідальності складена з дотриманням вимог КУпАП.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши обставини справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року N 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху, зокрема за ч. 5 ст. 121 КупАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4075918 від 16 квітня 2021 року підтверджується, що інспектором СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Демчуком В.М. було винесено постанову, відповідно до якої 16 квітня 2021 року в 12 годині 44 хвилин в с. Велика Городниця по вул.. Прилуцька,6, ОСОБА_3 керував транспортним засобом PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР порушення правил користування ременями безпеки,а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови на ОСОБА_3 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

(а.с.31)

В ході перегляду, в судовому засіданні, відеозапису від 16 квітня 2021 року з нагрудної камери поліцейського в ході розмови, яка відбувалась біля автомобіля PEUGEOT 308 та у службовому автомобілі поліції було встановлено: працівник поліції підійшов до автомобіля та представився і повідомив ОСОБА_1 , який в цей час перебував у автомобілі, що у автомобілі не горять фари.

ОСОБА_1 : Там «нормальні» фари, нові, а Ви, я бачу шукаєте причину, щоб мене зупинити.

Інспектор ОСОБА_4 : Не шукаю, я ОСОБА_5 зупинив. Ще Ви їдете не пристебнутим, порушено Правила дорожнього руху п.2.3.в.

ОСОБА_1 : Давайте не будемо спорити, будь ласка

Інспектор ОСОБА_4 : Я з Вами не спорю, я називаю причину зупинки. Ви керували транспортним засобом і не були пристебнуті ременем безпеки, це є підстава для зупинки і перевірки ваших документів.

ОСОБА_1 : Зупиніться, зупиніться, зупиніться, будь ласка

Інспектор ОСОБА_4 : Дайте, будь ласка, посвідчення водія та техпаспорт. Я перевірю, що там у Вас робиться, тоді дзвоніть.

ОСОБА_1 : Все там нормально, хлопці, дайте дожити.

Інспектор ОСОБА_4 : До чого дожити?

ОСОБА_1 : Ні до чого.

Інспектор ОСОБА_4 :Посвідчення водія ще ОСОБА_6 .

Інспектор перевіряє документи, а ОСОБА_1 в цей час дзвонить по телефону та запитує прізвище інспектора.

Інспектор ОСОБА_4 : Дивіться, за дане правопорушення на ОСОБА_5 буде складено постанову за те, що ви керували транспортним засобом та не були пристебнуті ременем безпеки.

ОСОБА_1 : Я був пристебнутим, а відстібнувся як Ви підходили. Давайте без штрафу, будь ласка.

Інспектор ОСОБА_4 : Без штрафу ніяк.

ОСОБА_1 : Як ОСОБА_7 ? ( і починає дзвонити по телефону)

Інспектор ОСОБА_4 : ОСОБА_8 . Це не пристебнуті, це сумочка.

ОСОБА_1 : У мене був ремінь, я його відстебнув

Після цього ОСОБА_1 запросили в службовий автомобіль.

Перебуваючи в службовому автомобілі поліції ОСОБА_1 неодноразово просив працівника поліції не виносити відносно нього постанову про притягнення його до відповідальності, а також висловив пропозицію щодо «дачі хабара» у виді бензину та «соляри», за що був інспектором попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди.

Крім цього, перебуваючи в службовому автомобілі ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським зазначив «…їхав все нормально» (12:40:06 відеозапису від 16 квітня 2021 року), «…Ви мене зупинили без явної причини, по якійсь причині» (12:41:21 відеозапису від 16 квітня 2021 року).

Як вбачається з витягу з інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою позбавленою права керування) 02 серпня 2020 року, 13 липня 2020 року, за ч.2 ст. 122 КУпАП (порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть) 25 листопада 2020 року, за ч.5 ст. 121 КУпАП (порушення правил користування ременем безпеки або шоломами) 07 лютого 2021 року.

(а.с.27-29)

У відповідності до п.2.3.в. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. № 1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно - правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. № 1306, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. ст. 258, 283 КУпАП, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КпАП України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 14 серпня 2018 року у справі N 826/15341/15, "окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про його протиправність і, як наслідок, про скасування такого рішення.

Якщо відповідний акт індивідуальної дії прийнятий контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів його форми".

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі N 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188--28 КУпАП.

У відповідності до п.5 Розділу IV розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 gостанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 16 квітня 2021 року у ній містяться всі необхідні відомості, зазначені у вище перелічених вимогах законодавства: в ній зазначено посадову особу, яка прийняла постанову (повністю без скорочень зазначено прізвище, ім`я, по батькові, посаду), дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення; опис обставин,установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Позивач ОСОБА_1 підписав вказану постанову, а тому, на думку суду, погодився з обставинами, які зазначені у постанові.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4075918 від 16 квітня 2021 року складена у зв`язку з порушенням позивачем ПДР України, а саме п. 2.3 в (не був пристебнутий ременем безпеки), що було зафіксовано на відеозапис нагрудної камери працівника поліції.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

На думку позивача, його автомобіль зупинили без явних ознак порушення ним ПДР України, а винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є, начебто, упередженим ставленням працівників поліції до нього, однак такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до Правил дорожнього руху, зокрема до п.2.3.в., яким встановлено правила користуватися ременями безпеки.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч. 5 ст.121 КУпАП є обґрунтованим, будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови серії ЕАН № 4075918 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, на думку суду, мали місце, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ЕАН № 4075918 від 16 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , так як відповідач під час виявлення правопорушення та складання постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Що ж стосується судових витрати, то згідно квитанції №0.0..1 від 14 травня 2021 року, позивачем при зверненні до суду з адміністративною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 454 гривні.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, то понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.2,9,72, 77, 90,222, 242,245,251, 258, 293, КАС України, ст.9,ч.5 ст. 121,ст. 222,251,258, 283КУпАП, Законом України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Законом України «Про Національну поліцію», 2 липня 2015 року, № 580-VIII, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 суд , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділу поліції №1 Дубенського районного ГУНП в Рівненській області капітана поліції Демчука Віталія Миколайовича, Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови серії ЕАН № 4075918 від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Млинівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура