Справа № 520/7697/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 липня 2021 р. Справа № 520/7697/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 114 від 05.04.2016 громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із позовною заявою, представник позивача надав до суду клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якого зазначив, що про прийняття рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 114 від 05.04.2016 громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач дізналась лише з відповідей на адвокатські запити у квітні 2021 року.

Ухвалою суду від 11.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.06.2021 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд даної справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечував та зазначив, що підстава для отримання позивачем дозволу на імміграцію виникла у зв`язку із документуванням посвідкою на постійне проживання її чоловіка, громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав в Україні та документований посвідкою на постійне проживання. Проте, під час перевірки матеріалів про оформлення посвідки на постійне проживання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасовано рішення про оформлення посвідки на постійне проживання ОСОБА_2 , у зв`язку із чим рішенням № 114 від 05.04.2016 Управління Державної міграційної служби України в Київській області скасовано дозвіл на імміграцію в Україну громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 . Таким чином, Управління Державної міграційної служби України в Київській області діяло відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих законом повноважень.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, пояснень до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи також не надав.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку сторін та заяву представника позивача, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та подану заяву, дійшов наступного висновку.

Приписами частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 114 від 05.04.2016, поряд із тим, до суду звернувся 05.05.2021, тобто поза межами строку встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2016 року до Управління ДМС України в Київській області надійшов запит від ДМС України щодо підтвердження законності надання дозволів на імміграцію та документування посвідками на постійне проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновку Управління ДМС України в Київській області від 05.04.2016 щодо перевірки законності надання дозволу на імміграцію громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 встановлено, що громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документовано посвідкою на постійне проживання в Україні 12.05.2004, проте 23.02.2007 за поданням Департаменту контррозвідки Відділом ГЦРФО ГУ МВС України в Київській області прийнято рішення про скасування рішення щодо оформлення посвідки на постійне проживання. Таким чином, громадянин СРВ ОСОБА_2 не міг бути визнаним як іммігрант, а отже його дружина не могла отримати дозвіл на імміграцію як дружина іммігранта. На підставі вказаних обставини, відповідачем зроблено висновок про те, що дозвіл на імміграцію в Україну громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 необхідно скасувати та визнати недійсною посвідку на постійне проживання серії серії НОМЕР_1 від 23.03.2005.

У зв`язку з чим, 05.04.2016 Управлінням ДМС України в Київській області прийнято рішення № 114, яким скасовано дозвіл на імміграцію в Україну позивачу, виданий 23.03.2005 на підставі пункту 6 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Суд зазначає, що процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою КМУ від 26.12.2002 № 1983.

У відповідності до підпункту 2 пункту 2 вищевказаного Порядку, рішення за заявами про надання дозволу на імміграцію залежно від категорії іммігрантів приймають територіальні органи ДМС (далі - територіальні органи) - стосовно іммігрантів, які підпадають під квоту імміграції (крім іммігрантів, стосовно яких рішення приймає ДМС), а саме: батьків, чоловіка (дружини) іммігранта та його неповнолітніх дітей.

Згідно пункту 12 Порядку, територіальні підрозділи за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію:

- формують справи, перевіряють підстави, законність перебування в Україні іммігрантів, справжність поданих документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства, у разі потреби погоджують це питання з органами місцевого самоврядування, у межах своєї компетенції з`ясовують питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію;

- надсилають у місячний термін разом з матеріалами справи інформацію про результати їх розгляду територіальним органам або підрозділам (відповідно до категорії іммігрантів). Справи, прийняття рішення за якими належить до компетенції ДМС чи територіальних органів, надсилаються територіальним органам, в інших випадках - територіальним підрозділам;

- здійснюють провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію, якщо таке провадження належить до їх компетенції.

Відповідно до пункту 23 вищевказаного Порядку передбачено, що копія рішення про скасування дозволу на імміграцію видається не пізніше як у тижневий строк з дня його прийняття особі, стосовно якої прийнято таке рішення, під розписку чи надсилається рекомендованим листом.

Суд зазначає, що доказів вручення ОСОБА_1 рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 114 від 05.04.2016 під розписку або направлення рекомендованим листом відповідачем до суду не надано.

Із матеріалів справи встановлено, що представник позивача звернувся із адвокатськими запитами до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із адвокатськими запитами в рамках надання правової допомоги та отримання документів відносно ОСОБА_1 .

19 квітня 2021 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повідомило представника позивача про прийняття рішення щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну № 114 від 05.04.2016 ОСОБА_1 .

Таким чином, саме із відповіді від 19 квітня 2021 року на адвокатський запит позивач дізналась про оскаржуване рішення.

Доказів у спростування вказаних пояснень позивача відповідачем до суду не надано.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд бере до уваги приписи частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка зобов`язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, однак такі докази відповідачем по справі до суду не надано.

З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Керуючись статтями 121, 122, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Горшкова