Справа № 640/22635/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація» до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Кутового Романа Дмитровича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація» звернулось до суду з позовом до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Кутового Романа Дмитровича про скасування рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяження на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3, а саме: будівля контрольно-пропускного пункту - літера «Г», що було 15.02.2016 вчинено приватним нотаріусом Кутовим Р.Д. із Миколаївського нотаріального округу, індексний номер рішення стосовно припинення іпотеки - 28242774 та стосовно припинення обтяження - 28243199.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що законодавчо мотивовані підстави для прийняття приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутового Романа Дмитровича, як державним реєстратором, оскаржуваних рішень були відсутні, оскільки, за наявними у представника позивача відомостями, рішення суду від 02.12.2015 у справі № 911/3325/15 в Єдиному реєстрі судових рішень взагалі не існує.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2020 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 07.07.2021.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з наявної у матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 25.05.2019, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., як державним реєстратором, внесено запис про іпотеку 7408264 щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3, а саме: будівля контрольно-пропускного пункту літера «Г», на підставі договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, серія та номер 4960, виданого 21.10.2014, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Е.А. Іпотекодержавтель: Компанія «Генезис Нетворк ЛТД», іпотекодавець: ТОВ «Авто-Інновація».

Крім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., як державним реєстратором, внесено запис про обтяження 7407382 щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3, а саме: будівля контрольно-пропускного пункту літера «Г», на підставі договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, серія та номер 4960, виданого 21.10.2014, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Е.А. Обтяжувач: Компанія «Генезис Нетворк ЛТД», особа, майно/ права якої обтяжуються: ТОВ «Авто-Інновація».

У той же час, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутовим Р.Д. 15.02.2016 внесено запис про припинення іпотеки на підставі рішення суду, серія та номер 911/3325/15, виданого 02.12.2015, видавник: Господарський суд Київської області (індексний номер рішення 28242774), а також 15.02.2016 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутовим Р.Д. 15.02.2016 внесено запис про припинення обтяження на підставі рішення суду, серія та номер 911/3325/15, виданого 02.12.2015, видавник: Господарський суд Київської області (індексний номер рішення 28243199).

Вважаючи вказані рішення необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.10.2020 від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витребувано належним чином завірені копії реєстраційних справ, сформованих у процесі проведення реєстраційних дій з припинення іпотеки та обтяження на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3, а саме: будівля контрольно-пропускного пункту - літера «Г», що було 15.02.2016 вчинено приватним нотаріусом Кутовим Р.Д. із Миколаївського нотаріального округу, індексний номер рішення стосовно припинення іпотеки - 28242774 та стосовно припинення обтяження - 28243199, або зазначити про причини неможливості їхнього подання.

Крім того, на адресу Господарського суду Київської області було направлено судовий запит від 20.10.2020 з проханням надати належним чином завірену копію рішення Господарського суду Київської області від 02.12.2015 у справі №911/3325/15 або зазначити про причини неможливості її подання.

03.11.2020 від Господарського суду Київської області через канцелярію суду надійшов лист від 29.10.2020 №01-16/328/2020, в якому зазначено, що надання копії рішення Господарського суду Київської області від 02.12.2015 у справі №911/3325/15 не вбачається за можливе, оскільки у даній справі рішення 02.12.2015 не ухвалювалось. Натомість, відповідно до відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», у справі №911/3325/15 27.10.2015 ухвалено рішення за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед Буд» до Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України про стягнення 740 649,41 грн., з яких 402 030,00 грн. основний борг, 307 954,98 грн. інфляційні втрати, 30664,43 грн. 4% річних.

11.11.2020 від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) через канцелярію суду надійшов супровідний лист від 06.11.2020 № 074/07/1-2982, в якому зазначено, що відповідно до Журналу обліку надходження (вибуття) реєстраційних справ, реєстраційна справа №82, а саме: заяви про державну реєстрацію іншого речового права №15634822; про державну реєстрацію обтяження №15635669 від 15.02.2016 та документи, сформовані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кутовим Р.Д. на зберігання до Департаменту не надходила та не обліку не перебуває. Разом з тим, до вказаного листа Департаментом долучено належним чином засвідчені копії документів реєстраційної справи №82, які розміщені у відповідному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що, станом на момент прийняття приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутового Р.Д. рішень від 15.02.2016 за індексними номерами 28242774 та 28243199, право приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майно належало іншій особі - ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», з огляду на що, у межах заявлених предмету та підстав позову у позивача - ТОВ «Авто-Інновація» відсутнє порушене право. Іншого представником позивача не доведено, а з матеріалів справи не вбачається. Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що спір про право власності на нерухомий об`єкт є спором про право цивільне та лежить поза межами адміністративного судочинства.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, адже для прийняття оскаржуваних рішень, у відповідача були відсутні законні підстави, оскільки ним було використано підроблене судове рішення. На переконання апелянта, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вийшов за межі позовних вимог, та посилаючись на відсутність у позивача права власності на нерухоме майно, надавши, фактично перевагу приватно-правовим аспектам, встановив відсутність порушеного права у позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав, зокрема, підлягають заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

При цьому, відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач - ТОВ «Авто-Інновація» оскаржує рішення приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Кутового Р.Д. від 15.02.2016, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про припинення іпотеки та про припинення обтяження.

Однак, судом було встановлено, що не спростовується також і в апеляційній скарзі, що 24.09.2015 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис, яким право приватної власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3 , а саме: будівля контрольно-пропускного пункту літера «Г», зареєстровано за ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003».

Колегія суддів вважає, що наведене вище давало суду першої інстанції підстави стверджувати про те, що станом на момент прийняття приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутового Р.Д. рішень від 15.02.2016 за індексними номерами 28242774 та 28243199, право приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майно належало іншій особі - ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», з урахуванням чого, у межах заявлених предмету та підстав позову у позивача - ТОВ «Авто-Інновація» відсутнє порушене право. Іншого представником позивача не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу, як об`єкта судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України.

Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права; пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві або скарзі особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто, належить конкретній особі - позивачу або скаржнику; порушений суб`єктом владних повноважень.

Отже, за вищезазначеними правовими нормами обов`язковою умовою звернення до суду передбачено наявність порушеного права, що, є самостійною підставою для відмови у позові, у разі відсутності такої умови. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

У частині доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вийшов за межі позовних вимог, та посилаючись на відсутність у позивача права власності на нерухоме майно, надавши, фактично перевагу приватно-правовим аспектам, встановив відсутність порушеного права у позивача, колегія суддів зазначає, що суд, розглядаючи спір, перш за все, має перевірити наявність у особи права на звернення до суду з вимогами та наявність порушеного права, а у разі встановлення цього, вже розглядати спір по суті з наданням відповідної правової оцінки доводам, що стали підставою позову до суб`єкта владних повноважень.

Водночас, апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань на спростування обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову в задоволенні позовних вимог - у даному спорі, не вбачається фактичних обставин, з якими ТОВ «Авто-Інновація» пов`язує порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, з огляду на факт припинення у нього права власності на спірний об`єкт нерухомого майна ще до моменту прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Також, колегія суддів вважає доцільним звернення судом першої інстанції уваги на те, що у разі якщо наслідки дій/рішення/бездіяльності відповідача призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних (господарських) прав та інтересів, що лежить поза межами адміністративного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2020 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко