Справа № 260/2574/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2574/20 пров. № А/857/8176/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання: Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Микуляком П.П., час ухвалення судового рішення 09 год 15 хв у м. Ужгороді, час складання повного тексту судового рішення не вказано) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІРШ ПОРОЦЕЛЛЬ» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІРШ ПОРОЦЕЛЛЬ» (далі ТзОВ «ХІРШ ПОРОЦЕЛЛЬ», Товариство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач) про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО) та військового збору від 14.04.2020 за №, № та № в частині правомірності віднесення до складу інших операційних витрат вартість консультаційних послуг.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 провадження по справі в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС № від 14.04.2020було закрито.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень від 14.04.2020 за №, №були задоволенні повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що товариством було сплачено ПДФО`та військовий збір, однак в окремі періоди така сплата була здійснена на інші рахунки, при цьому, отримувачем коштів за всіма оплатами було управління Державної казначейської служби України у Берегівському районі Закарпатської області.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

В частині, що не оскаржується, колегія суддів не надає своїх висновків та не вбачає підстав для застосування положень ч.2 ст.308 КАС України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився та подав заяву, в якій просить апеляційний розгляд здійснювати за його відсутності. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Петрову О.М., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що у період з 03.02.2020 по 14.02.2020 ГУ ДПС було проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «ХІРШ ПОРОЦЕЛЛЬ» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 09.02.2017 по 30.09.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.02.2017 по 30.09.2019, за результатами якої складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки №179/07-16-05-01/41137479 від 16.03.2020 (далі Акт перевірки, Акт).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом були виявлені порушення Товариством вимог п.п.168.1.1, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України,унаслідок чого виявлено несвоєчасну сплату ПДФО під час виплати доходу в загальній сумі 1 369 606,06 грн та військового збору під час виплати доходу в загальній сумі 77 373,19 грн.

На підставі Акту перевірки, ГУ ДПС 14.04.2020 були прийняті податкові повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 1124534,60 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 23964,88 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1078633,59 грн та пені 21936,13 грн, № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 61894,03 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 1637,62 грн, за штрафними санкціями 59040,01 грн та пені 1216,40 грн, № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на загальну суму 1172386, 25 грн.

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, Товариство оскаржило їх до ДПС України.

За результатами розгляду скарги, рішенням ДПС України від 06.07.2020 було скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС№ від 14.04.2020 в частині донарахованого податку на прибуток внаслідок збільшення доходів на 3021157,55 грн та зменшення витрат на вартість агентських послуг на загальну суму 1970771 грн, а також штрафні санкції у відповідному розмірі, а в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 14.04.2020 за №, № залишено без змін.

Як встановлено судом, провадження у справі, в частині оскарження податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2020 було закрито судом у зв`язку з його відкликанням контролюючим органом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині протиправності податкових повідомлень-рішень №, №від 14.04.2020, суд першої інстанції виходив з того, що помилкове зазначення неправильного рахунку отримувача коштів не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк. Допущена позивачем помилка не спричинила настання будь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету.При цьому, суд першої інстанції вказав, що неврахування відповідачем сплачених сум у податку на доходи фізичних осіб за липень 2017 року та за період з лютого 2018 року по липень 2018 року безумовно вплинуло на розрахунок повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку та спричинило невірне визначення Товариству в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні № від 14.04.2020 суми штрафних (фінансових) санкцій. Також, відповідачем не доведено отримання працівниками підприємства додаткового блага, яке оподатковується податком на доходи фізичних осіб.Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2020, суд першої інстанції вказав, що Товариством за період з лютого 2018 року по липень 2018 року помилково було сплачено військовий збір на інші рахунки відповідного бюджету (м. Берегово) і такі кошти були списані, однак не враховані відповідачем на переконання суду, помилкове зазначення неправильного рахунку не є підставою для висновку про несплату сум військового збору у визначений строк.Крім того, беручи до уваги, що судом не підтверджено висновки контролюючого органу про додаткове благо у вигляді вартості харчування та проживання у готелі, у позивача не було законодавчо встановленого обов`язку нараховувати, утримувати та перераховувати до бюджету військовий збір на загальну суму 1637,62 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, у тому разі, коли оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно п.п.«а`п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Частиною другою статті 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що податок на доходи фізичних осіб (крім податку, визначеного абзацом п`ятим цієї частини статті), який сплачується (перераховується)податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного бюджету за їх місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що виплачуються фізичній особі.

За змістом п.127.1 ст.127 ПК України.ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 45 цього Кодексу, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Аналіз норм Бюджетного кодексу України дає підстави дійти до висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Поняття «єдиний казначейський рахунок» (далі - ЄКР) закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому наказом Державного казначейства України №122 від 26.06.2002 (у редакції наказу Державного казначейства України №449 від 30.11.2010), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за №594/6882 та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення передбачено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Зі змісту таких пунктів названого Положення слідує, що всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - ЄКР, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України.

Крім того, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на ЄКР, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі п.127.1 ст.127ПК України штрафних (фінансових) санкцій.

Так, позивачем на виконання вимог ст.168 ПК України одночасно з виплатою заробітної плати працівникам, зокрема у липні 2017 року та за період з лютого 2018 року по липень 2018 року включно, сплачувався ПДФО та військовий збір до відповідного бюджету за своїм місцезнаходженням (м. Берегово).Проте, було помилково сплачено ПДФО на рахунок № НОМЕР_1 , в той час як правильний рахунок № НОМЕР_2 та військовий збір на рахунок № НОМЕР_3 , правильний рахунок № НОМЕР_4 , а саме:згідно з платіжними дорученнями№7 від 07.03.2018 та №6від 13.03.2018 сплачено ПДФО у розмірі 8718,84 грн та військовий збір у розмірі 726,57 грн;згідно платіжних доручень№10, 11 від 22.03.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6733,00 грн та військовий збір у розмірі 561,08 грн,згідно платіжних доручень№17, 18 від 03.04.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6674,08 грн та 556,18 грн військового збору,згідно платіжних доручень№29, 30 від 19.04.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6733,00 грн та 561,08 грн військового збору,згідно платіжних доручень№43, 44 від 03.05.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6733,00 грн та 561,08 грн військового збору,згідно платіжних доручень№53, 54 від 21.05.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6733,00 грн та 561,08 грн військового збору,згідно платіжного доручення №65 від 05.06.2018 сплачено військовий збір у розмірі 561,08 грн,згідно платіжного доручення №66 від 05.06.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6733,00 грн, згідно платіжних доручень№81, 83 від 21.06.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6733,00 грн та 561,08 грн військового збору,згідно платіжних доручень№93, 94від 05.07.2018 сплачено ПДФО у розмірі 6204,00 грн та 517,03 грн військового збору,згідно платіжних доручень №116, 115 від 24.07.2018 сплачено ПДФО у розмірі 10355,03 грн та 862,92 грн військового збору,згідно платіжних доручень №126, 127 від 07.08.2018 сплачено ПДФО у розмірі 11760,75 грн та 980,06 грн військового збору.

При цьому, отримувачем коштів за усіма рахунками було управління Державної казначейської служби України у Берегівському районі Закарпатської області ().

Разом з тим, перераховані суми ПДФО та військового збору з рахунку, відкритого у м. Берегово, незважаючи на помилкові реквізити, були проведені банком без помилок, кошти були списані з банківського рахунку Товариства та зараховані на рахунки відповідного бюджету.

Втім, як вірно встановлено судом першої інстанції, суми ПДФО та військового збору з рахунку Товариства, відкритого у м. Черкаси перераховані на той самий рахунок Управління державної казначейської служби України у Берегівському районі Закарпатської області та було сплачено позивачем у межах строків, передбачених п.179.7 ст.179 ПК України і незважаючи на помилку в платіжному дорученні, вказані кошти, в силу положень ст.ст.43, 45 Бюджетного кодексу України, були зараховані безпосередньо на ЄКР, а допущена помилка не спричинила настаннябудь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету.

Слід зазначити, що правова позиція стосовно сплати обов`язкових платежів (зборів) викладена Верховним Судом України у постанові від 16.06.2015 по справі №21-377а15, відповідно до якої здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.127.1 ст.127 ПК України. Крім того, Верховний Суд України зазначив, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до Державного бюджету.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, яка викладена у постановах від 12.06.2018 по справі №826/1/16, від 17.01.2018 по справі №2а-2686/09/2670, від 01.08.2018 по справі №813/2487/17, яка в силу положень ч.5 ст.242 КАС України має бути врахована при розгляді цієї справи.

Отже, оскільки позивачем фактично здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого податкового обов`язку, колегія суддів вважає, що помилкове зазначення рахунку, на який такий податок сплачується під час сплати суми податкового зобов`язання, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий як додаткове благо, зокрема у вигляді: а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У той же час, Акт перевірки не містить посилань на первинні документи, що підтверджують висновки контролюючого органу про додаткове благо у вигляді безоплатного проживання та харчування.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку пропротиправність податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2020та наявності підстав для його скасування.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2020, яким Товариству збільшеносуму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 61894,03 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України)

Відповідно до п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно п.п.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Отже, вищенаведені норми, дають підстави для висновку, що утримання (нарахування) та сплату (перерахування) військового збору здійснюється у тому ж порядку, що встановлений для утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку на доходи фізичних осіб.

Судом встановлено, що за лютий 2018 року сума утриманого військового збору склала 7255,08 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 02.02.2018 у розмірі 66,39 грн, 06.02.2018 у розмірі 2445,47 грн, 09.02.2018 у розмірі 45,00 грн, 15.02.2018 у розмірі 237,11 грн, 23.02.2018 у розмірі 1502,63 грн, 26.02.2018 у розмірі 109,92 грн, 06.03.2018 у розмірі 4603,95 грн, 13.03.2018 у розмірі 726,57 грн, а всього на загальну суму 9737,04 грн. Сума сплаченого військового збору за січень 2018 року, з урахуванням заборгованості перед бюджетом за грудень 2017 склала 7868,68 грн.

За березень 2018 року сума утриманого військового збору склала 8824,59 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 14.03.2018 у розмірі 108,75 грн, 22.03.2018 у розмірі 3366,64 грн, 03.04.2018 у розмірі 5287,37 грн, а всього на загальну суму 8762,76 грн.

За квітень 2018 року сума утриманого військового збору склала 9046,85 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 04.04.2018 у розмірі 61,79 грн, 19.04.2018 у розмірі 3579,22 грн, 03.05.2018 у розмірі 561,08 грн, 04.05.2018 у розмірі 4784,18 грн, а всього на загальну суму 8986,27 грн.

За травень 2018 року сума утриманого військового збору склала 9601,01 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 22.05.2018 у розмірі 3891,58 грн, 06.06.2018 у розмірі 5709,49 грн, а всього на загальну суму 9601,07 грн. Сума сплаченого військового збору за травень 2018 року з урахуванням переплати за квітень 2018 склала 10092,26 грн.

За червень 2018 року сума утриманого військового збору склала 10424,89 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 12.06.2018 у розмірі 102,61 грн, 21.06.2018 у розмірі 3921,08 грн, 03.07.2018 у розмірі 628,13 грн, 05.07.2018 у розмірі 5768,13 грн, а всього на загальну суму 10419,95 грн. Сума сплаченого військового збору за червень 2018 року з урахуванням переплати за травень 2018 склала 10911,20 грн.

За липень 2018 року сума утриманого військового збору склала 12567,46 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 19.07.2018у розмірі 4711,40 грн, 24.07.2018 у розмірі 862,92 грн, 02.08.2018 у розмірі 711,82 грн, 07.08.2018 у розмірі 7080,06 грн, а всього на загальну суму 13366,20 грн. Сума сплаченого військового збору за липень 2018 року з урахуванням переплати за червень 2018 склала 13852,51 грн.

За серпень 2018 року сума утриманого військового збору склала 8204,24 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 08.08.2018 у розмірі 820,00 грн, 23.08.2018 у розмірі 3115,50 грн, 06.09.2018 у розмірі 4930,00 грн, а всього на загальну суму 8865,50 грн. Сума сплаченого військового збору за серпень 2018 року з урахуванням переплати за липень 2018 склала 10150,55 грн.

За вересень 2018 року сума утриманого військового збору склала 7907,79 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 20.09.2018 у розмірі 3134,52 грн, 05.10.2018 у розмірі 4647,10 грн, а всього на загальну суму 7781,62 грн. Сума сплаченого військового збору за вересень 2018 року з урахуванням переплати за серпень 2018 склала 9727,93 грн.

За жовтень 2018 року сума утриманого військового збору склала 12382,30 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 11.10.2018 у розмірі 3236,24 грн, 23.10.2018 у розмірі 3635,18 грн, 07.11.2018 у розмірі 5343,28 грн, а всього на загальну суму 12214,70 грн. Сума сплаченого військового збору за жовтень 2018 року з урахуванням переплати за вересень 2018 склала 14034,84 грн.

За листопад 2018 року сума утриманого військового збору склала 10794,82 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 08.11.2018 у розмірі 38,28 грн, 20.11.2018 у розмірі 134,40 грн, 22.11.2018 у розмірі 5590,42 грн, 30.11.2018 у розмірі 86,08 грн, 07.12.2018 у розмірі 4773,55 грн, а всього на загальну суму 10622,73 грн. Сума сплаченого військового збору за листопад 2018 року з урахуванням переплати за жовтень 2018 склала 12275,27 грн.

За грудень 2018 року сума утриманого військового збору склала 15198,99 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 18.12.2018 у розмірі 174,65 грн, 20.12.2018 у розмірі 167,59 грн, 26.12.2018 у розмірі 15199,00 грн, а всього на загальну суму 15541,24 грн. Сума сплаченого військового збору за грудень 2018 року з урахуванням переплати за листопад 2018 склала 17 021,69 грн.

За січень 2019 року сума утриманого військового збору склала 9758,61 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 15.01.2019 у розмірі 6,87 грн, 23.01.2019 у розмірі3746,30 грн, 31.01.2019 у розмірі 10,81 грн, 07.02.2019 у розмірі 5999,21 грн, а всього на загальну суму 9763,19 грн. Сума сплаченого військового збору за січень 2019 року з урахуванням переплати за грудень 2019 склала 11585,89 грн.

За лютий 2019 року сума утриманого військового збору склала 10772,79 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 21.02.2019 у розмірі 5334,00 грн, 26.02.2019 у розмірі 13,10 грн, 01.03.2019 у розмірі 76,20 грн, 05.03.2019 у розмірі 5423,60 грн, а всього на загальну суму 10846,90 грн. Сума сплаченого військового збору за лютий 2019 року з урахуванням переплати за січень 2019 склала 12674,18 грн.

За березень 2019 року сума утриманого військового збору склала 10367,99 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 13.03.2019 у розмірі 368,95 грн, 21.03.2019 у розмірі 4534,60 грн, 04.04.2019 у розмірі 5945,44 грн, а всього на загальну суму 10848,99 грн. Сума сплаченого військового збору за березень 2019 року з урахуванням переплати за лютий 2019 склала 12750,38 грн. За результатами березня 2019року надміру сплачений податок склав 2382,39 грн.

За квітень 2019 року сума утриманого військового збору склала 10712,26 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 05.04.2019 у розмірі 202,39 грн, 08.04.2019 у розмірі 83,81 грн, 22.04.2019 у розмірі 6161,42 грн, 23.04.2019 у розмірі 15,19 грн, 07.05.2019 у розмірі 3832,07 грн,а всього на загальну суму 10294,88 грн. Сума сплаченого військового збору за квітень 2019 року з урахуванням переплати за березень 2019 склала 12677,27 грн.

За травень 2019 року сума утриманого військового збору склала 11011,28 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 08.05.2019 у розмірі 225,52 грн, 21.05.2019 у розмірі 4896,65 грн, 06.06.2019 у розмірі 5981,67 грн, а всього на загальну суму 11103,84 грн. Сума сплаченого військового збору за травень 2019 року з урахуванням переплати за квітень 2019 склала 13068,85 грн.

За червень 2019 року сума утриманого військового збору склала 10984,01 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 13.06.2019 у розмірі 2283,29 грн, 20.06.2019 у розмірі5395,73 грн, 21.06.2019 у розмірі 392,42 грн, 27.06.2019 у розмірі 124,68 грн, 04.07.2019 у розмірі 2762,57 грн, а всього на загальну суму 10958,69 грн. Сума сплаченого військового збору за червень 2019 року з урахуванням переплати за травень 2019 склала 13016,26 грн.

За липень 2019 року сума утриманого військового збору склала 12132,26 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 09.07.2019 у розмірі 87,41 грн, 18.07.2019 у розмірі 291,33 грн, 22.07.2019 у розмірі 5080,04 грн, 25.07.2019 у розмірі 539,72 грн, 02.08.2019 у розмірі 7,30 грн, 06.08.2019 у розмірі 6091,55 грн, а всього на загальну суму 12097,35 грн. Сума сплаченого військового збору за липень 2019 року з урахуванням переплати за червень 2019 склала 14129,60 грн.

За серпень 2019 року сума утриманого військового збору склала 14751,24 грн і податок був повністю перерахований до бюджету 14.08.2019 у розмірі 302,23 грн, 16.08.2019 у розмірі 339,27 грн, 22.08.2019 у розмірі 8243,17 грн, 29.08.2019 у розмірі 206,15 грн, 03.09.2019 у розмірі 29,38 грн, 05.09.2019 у розмірі 5911,62 грн, а всього на загальну суму 15031,82 грн. Сума сплаченого військового збору за серпень 2019 року з урахуванням переплати за липень 2019 склала 17029,16 грн.

У той же час, як вже було правильно було встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, позивачем за період з лютого 2018 року по липень 2018 року помилково було сплачено військовий збір на інші рахунки відповідного бюджету (м. Берегово) і такі кошти були списані, однак не враховані відповідачем,при цьому, помилкове зазначення неправильного рахунку не є підставою для висновку про несплату сум військового збору у визначений строк.

Отже, помилкове перерахування військового збору у строк, передбачений до сплати даного виду збору, на неправильний рахунок отримувача не є підставою для висновків про порушення платником податків строку для сплати військового збору, та, як наслідок, не є підставою для застосування штрафних санкцій.

Крім того, беручи до уваги, що судом не підтверджено висновки контролюючого органу про додаткове благо у вигляді вартості харчування та проживання у готелі, то в позивача не було законодавчо встановленого обов`язку нараховувати, утримувати та перераховувати до бюджету військовий збір на загальну суму 1637,62 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2020 та наявності підстав для його скасування.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року по справі №260/2574/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 08.07.2021.