Справа № 522/18070/20
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/105/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Данильчука Вадима Михайловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року до суду надійшов зазначений позов, який направлений до суду засобами потового зв`язку та містить відомості про його направлення 10.10.2021 року.

Позивач мотивує вимоги тим, що оскаржується постанова ЕАМ № 3226602 від 02.10.2020 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що 02.10.2020 року о 17.29 в м. Одеса по Івана та Юрія Лип, 1, керуючи транспортним засобом марки «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_1 порушив п.8.5.1. ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, а саме здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3.

Ухвалою від 16 жовтня 2020 року позов залишено без руху, оскільки позивачем не наданий документ про сплату судового збору (а.с. 11 ? 12).

03 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків, до якого додана копія його посвідчення учасника бойових дій від 19 квітня 2019 року (а.с. 15 ? 19).

Ухвалою від 04 листопада 2020 року по справі відкрито провадження, встановлений спрощений порядок розгляду справи (а.с. 20).

21 листопада 2020 року до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, в якому представник просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (а.с. 37 ? 48).

Вказує, що ознайомившись із змістом та вимогами позовної заяви Департамент патрульної поліції не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, виходячи з наступного.

02.10.2020 року о 17 год. 29 хв. в ході виконання службових обов`язків поліцейський роти № 2 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП Данільчук В.М. за адресою: м. Одеса,, вул. Ак. Філатова, 39 виявив автомобіль «Шкода Фабія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.8.5.1. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює дорожній режим і порядок руху. Відеозапис правопорушення доданий.

В подальшому, даний транспортний засіб, був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху.

Поліцейський пояснив водію суть скоєного правопорушення, роз`яснив йому і передбачені ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського доданий.

Факт вчинення правопорушення, а саме перетин подвійної суцільної дорожньої розмітки 1.3 автомобілем «Шкода Фабія» реєстраційний номер реєстраційний номер НОМЕР_1 зафіксовано відео реєстратором встановленому в службовому автомобілі.

З відеозапису вбачається, як автомобіль «Шкода Фабія», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , виїжджаючи з двору будинку № 39 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, здійснив поворот ліворуч перетнувши подвійну лінію дорожньої розмітки. Позивач здійснив даний маневр усвідомлюючи свою протиправну поведінку, оскільки швидкість автомобіля була незначною, правопорушення було скоєно в світлу пору то дорожня розмітка відповідає нормам ДСТУ 2587:2010 «Дорожня розмітка» (видима чемну, так і в світлу пору доби).

01 червня 2021 року до суду надійшло письмове клопотання позивача про визнання неналежним та недопустимим електронний доказ, в якому просить: визнати електронний доказ наданий у відзиві вих.№ 25072/41/13/11-2020 від 15.12.2020 на адміністративний позов відео файл 49 секунд з назвою « НОМЕР_2 » без засвідчення електронно - цифровим підписом та електронний доказ відео файл 49 секунд з назвою « НОМЕР_2 » засвідчений електронно цифровим підписом та наданий супровідним листом з диском за вих. номером 5963/41/1/11-2021 від 18.03.2021 неналежним та недопустимими доказами в даній адміністративній справі.

Зазначає, що представником Департаменту патрульної поліції порушено порядок подання доказів (електронних доказів). Зазначені докази явно являються копіями та під час перегляду зазначених відео та з інформація від відео, явно можна встановити, що відео редагувалося (монтувалося), що підтверджується датою створення в інформації про файл та відрізками часу нерівномірними відео файлів.

Окрім цього, представником Відповідача ні у відзиві яким додано електронний доказ (відео файл «2 494817169») ні у супровідному листі наданий електронний доказ засвідчений ЕЦП (відео файл «2 494817169») не зазначено про наявність у Відповідача оригіналу електронного доказу, що ставить під сумнів взагалі наявності такого оригіналу електронного доказу. Тобто ним здійснено порушення правил дорожнього руху по вул. Івана та Юрію Лип 1 в м. Одесі, відео файл «2 494817169» не містить жодної секунди проїзду його машини по вул. Івана та Юрію Лип.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 02.10.2020 року на вул. Івана та Юрія Лип, 1 в м.Одеса о 17.29 год керуючи транспортним засобом марки Шкода Фабія, номерний знак НОМЕР_1 порушив п.8.5.1. ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, а саме здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 чим порушив ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Аналізуючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), можна констатувати, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено Позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху саме за зазначеною адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип,1.

Отже, Відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, з якого неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Враховуючи вищевикладене вважає, що відео файл 49 секунд з назвою « НОМЕР_2 » не відноситься до даного предмету спору та не містить інформації, щодо предмету доказування, що могла би підтвердити вчинення ним порушення правил дорожнього руху по вул. Івана та Юрія Лип, 1, тому зазначений електронний доказ не є належним та допустимим доказом в даній адміністративній справі.

05 липня 2021 року до суду надійшло клопотання представника Департаменту патрульної поліції про розгляд справи за його відсутністю в зв`язку із участю в розгляді іншої справи в іншому суді.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Поліцейський 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенант поліції Данильчук В.М. та представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою від 02.10.2020 року ЕАМ № 3226602 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовне не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 2 роти 2 батальйонна управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Данильчуком Вадимом Михайловичем - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповіадльності за частиною 1 статті 122 КУпАП. На останнього даною постановою накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SKODA FABIA, номерний знак НОМЕР_1 здійснив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення у постанові зазначені: 02 жовтня 2020 року об 17:29:17 за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 1здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3., чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В порядку ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зіст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Дана правова позиція закріплена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якій зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова складена за адресою: м.Одеса, вул. Івана і Юрія Лип, 1 та в ній зазначено аналогічне місце вчинення правопорушення.

В постанові не зазначені які докази винуватості позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України за порушення п.8.5.1. ПДР 02.10.2020 року о 17.29 в м. Одеса по Івана та Юрія Лип, 1.

Проте, як стверджує Департамент патрульної поліції, відеозапис здійснення перетину через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 про рух позивача за іншою адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 39.

Проте в п.7 постанови, яка оскаржується не зазначені докази, які свідчать про здійснення відеофіксації правопорушення, пояснення свідків тощо.

Отже, відповідачами не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України за адресою, яка зазначена у постанові.

Дані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувалися, внесення відомостей про наявність доказів щодо обставин справи дотримані не були.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, суд вважає, що розгляд даної справи інспектором УПП в Одеській області Данильчуком В.М. носив формальний характер, переконання про винуватість позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена без належним чином задокументованих та не доведених належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України в зазначений у постанові час та місці.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є не доведеним.

Такого же правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в аналогічній справі №463/1352/16-а постановою від 08 липня 2020 року.

Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, необхідно визнати дії інспектора 2 роти 2 батальйонна управління патрульної поліції в Одеській області Данильчука Вадима Михайловича неправомірними в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, та враховуючи той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань посадової особи суб`єкта владних повноважень інспектора 2 роти 2 батальйонна управління патрульної поліції в Одеській області Данильчука Вадима Михайловича на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст.ст. 122 , 222, 245, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії поліцейського 2 роти 2 батальйонна управління патрульної поліції в Одеській області Данильчука Вадима Михайловича неправомірними в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Скасувати постанову від 02.10.2020 року ЕАМ № 3226602 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовне не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповіадльності за частиною 1 статті 122 КУпАП, винесену поліцейським 2 роти 2 батальйонна управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Данильчуком Вадимом Михайловичем.

Стягнути з поліцейського 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Данильчука Вадима Михайловича на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гивень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 08 липня 2021 року.

Суддя Р.Д. Абухін

05.07.21