Справа № 640/6252/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6252/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Клочкова Н.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року про встановлення судового контролю, в порядку ст. 383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року заяву позивача про встановлення судового контролю, в порядку ст. 383 КАС України (далі по тексту - заява), залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі його заяви від 21 лютого 2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції, виходячи із 90 % місячної заробітної плати з посади прокурора відділу Генеральної прокуратури України з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 року № 18-985зп без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 березня 2020 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року - без змін.

Тобто, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року у справі № 640/6252/20 набрало законної сили 02.10.2020 року.

02.02.2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва було видано виконавчі листи.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява від позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування вказаної вище заяви позивач зазначає, що 14.11.2020 року, на інформаційний запит позивача від 29.10.2020 року щодо виконання судового рішення у справі № 640/823/20, останній отримав повідомлення № 0800-0209-8/58956 від 05.11.2020 року за підписом заступника начальника територіального підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з додатком, завірених копій рішень пенсійного органу № 65 від 20 жовтня 2020 року на виконання судового рішення у справі № 640/6252/20 про перерахунок пенсії та № 65 від 20 жовтня 2020 року про перерахунок пенсії на підставі заяви про перерахунок.

Заявник зазначає, що зі змісту вказаних вище рішень вбачається, що відповідачем, на виконання судового рішення у справі № 640/6252/20 було ухвалено рішення № 65 від 20.10.2020 року про перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2020 року, в розмірі 90 % від заробітної плати і основним розміром пенсії від середнього заробітку в сумі 21 204,09 грн.

При цьому, заявник звертає увагу, що пенсійний орган, на виконання судового рішення у справі № 640/6252/20, перерахунок пенсії в розмірі 21 204,09 грн. здійснив лише по 31 березня 2020 року, тобто терміном на один місяць з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року. Далі, цим же рішенням № 65 від 20 жовтня 2020 року, вже перераховану, пенсію відповідач істотно зменшив, а саме:

- з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року розмір пенсії склав 16 380,00 грн.;

- з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року розмір пенсії за цим рішенням став складати 17 120,00 грн.;

- з 01 вересня 2020 року по 30 листопада 2020 року розмір пенсії за цим рішенням також має складати 17 120,00 грн.;

- з 01 грудня 2020 року по 31 березня 2023 року розмір пенсії за цим рішенням має складати 17 690,00 грн.;

- з 01 квітня 2023 року і довічно розмір моєї пенсії за цим рішенням також має складати 17 690,00 грн.

Також, 20.10.2020 року відповідачем було ухвалено нове рішення № 65, яким здійснено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.04.2020 року, на підставі заяви позивача, про перерахунок в розмірі 60 % від заробітної плати і основним розміром пенсії від середнього заробітку в сумі 40 169,22 з виплатою пенсії виходячи із максимального розміру пенсії, визначеного як 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність і яка складає 16 380,00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся з даною заявою до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року у справі № 640/6252/20, пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії позивача, відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 № 18-985зп, без обмеження її максимального розміру.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст.383 КАС України особа - позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст.383 Кодексу).

Як вже вище зазначалося судом, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року в справі № 640/6252/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

У вказаному рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року судовий контроль за виконанням судового рішення не встановлювався.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішення, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з огляду на вимоги, викладені ОСОБА_1 у позовній заяві, предметом спору у даній справі було, зокрема, визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання перерахувати пенсію позивача на підставі оновленої довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 № 18-985зп, з урахуванням 90 % місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального розмір, з 01 березня 2020 року.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку пенсії позивача за вислугу років на підставі його заяви від 21 лютого 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції, виходячи із 90 % місячної заробітної плати з посади прокурора відділу Генеральної прокуратури України з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 року № 18-985зп без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 березня 2020 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року - без змін.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що звертаючись із заявою, в порядку ст. 383 КАС України, позивачем не заперечуються той факт, що останньому здійснено перерахунок пенсії відповідно до рішення суду, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції, а саме:

- виходячи із 90 % місячної заробітної плати з посади прокурора відділу Генеральної прокуратури України з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

- на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 року № 18-985зп;

- без обмеження її максимальним розміром;

- починаючи з 01 березня 2020 року.

Тобто, усі вищезазначені складові були ураховані пенсійним органом під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року.

Також, з аналізу матеріалів справи судом було встановлено, що відповідно до листа від 05.11.2020 року № 0800-0209-8/58956 ГУ ПФУ в місті Києву роз`яснено позивачу, що перерахунок пенсії здійснено на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 № 18-985зп, без обмеження її максимального розміру.

Розмір пенсійної виплати з 01 березня 2020 року склав 21 204,09 грн. (23 560,10 грн. х 90%).

Разом з тим, заявник - ОСОБА_1 фактично не погоджується з розміром виплаченої пенсії.

Дослідивши матеріали справи та докази надані відповідачем, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку, відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року виконано в повному обсязі.

Посилання апелянта не невідповідність та розмір пенсійних виплат не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, адже зазначене не було предметом спору в даній справі під час її розгляду по суті.

Щодо того, що з 01 квітня 2020 року розмір пенсійної виплати позивача пенсійним органом обчислюється в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати згідно статей 81 та 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697) суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаному передувало звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області з заявою від 22.07.2020 року та новою довідкою від 14 травня 2020 року за № 21-959зп, виданої Офісом Генерального прокурора.

Відповідно, пенсійним органом здійснено новий перерахунок пенсії позивача, на підставі оновленої довідки Офісу Генерального прокурора, яка включає інші розміри складових.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги посилання скаржника на незаконне закінчення виконавчого провадження № 64442040, оскільки зазначене також не є предметом спору та не відноситься до наявності підстав встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.04.2020 року.

У свою чергу, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що заявником не надано належних доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень під час виконання рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

Натомість, зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких вбачається, що відповідач проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.

У даному випадку, неправомірних дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо невиконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача судом апеляційної інстанції не встановлено, а скаржником не надано належних доказів зазначеного.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань, які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 316, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року про встановлення судового контролю, в порядку ст. 383 КАС України - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 07.07.2021 року