Справа № 520/9146/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 р.Справа № 520/9146/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 04.02.21 року по справі № 520/9146/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про виправлення допущеної описки, а саме виправлення описки у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року та ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 23.09.2019 року у справі №520/9146/19 шляхом виключення з них відомостей належного позивачу реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси місця проживання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описок у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року та ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року по адміністративній справі №520/9146/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними дій.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про виправлення описок у судових рішеннях по справі №520/9146/19. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст.253, п.2 ч.9 ст.171, п.4 ч.5 ст.246 КАС України, не застосовано норми ст.ст. 3, 8, 9, 22, 32 Конституції України, ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних від 28.01.1981 року, Законів України «Про інформацію» та «Про захист персональних даних». Вказує, що не надає згоди на зазначення у текстах судових рішень його персональної інформації у виді реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси місця проживання, з приводу чого наводив відповідне мотивування та юридичне обґрунтування. Стверджує, що відповідний спосіб реагування щодо вказаного містився у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 року у цій же справі №520/9146/19, в якій зазначено, що в аспекті наведеного захист прав позивача має відбуватися шляхом виправлення описок у судових рішеннях суду першої інстанції. Зауважує, що суд першої інстанції в оскарженій ухвалі вказану позивачем заборону та факт втручання у його особисте життя до уваги не прийняв. Зазначає, що відомості реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси місця проживання як фізичної особи віднесено до персональної інформації позивача. Посилається на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Позивач у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Головним управлінням ДПС у Харківській області подано до суду клопотання про заміну сторони відповідача по справі, в якому просило замінити відповідача - Головне управління ДПС у Харківській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Відповідно до ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого, у тому числі, включено Головне управління ДПС у Полтавській області.

Абзацами 3 та 4 пункту 2 вказаної постанови установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом ДПС України від 30 вересня 2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Харківській області.

30 вересня 2020 року проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу (код ЄДРПОУ ВП 43983495) юридичної особи - ДПС України (), про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 008085321.

Наказом ДПС України від 24 грудня 2020 року № 755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" розпочато з 01 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що правонаступником Головного управління ДПС у Харківській області () є Головне управління ДПС у Харківській області як відокремлений підрозділ (код ЄДРПОУ ВП 43983495) юридичної особи - ДПС України ().

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про заміну відповідача у справі задовольнити, замінити Головне управління ДПС у Харківській області на суб`єкта владних повноважень, який представляє інтереси органів ДПС України - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495), як правонаступника.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача у судовому засіданні, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо автоматичного нарахування ОСОБА_1 з єдиного внеску: 20.04.2017 пені з єдиного внеску в сумі 89,89 грн.; 20.04.2017 штрафної санкції в сумі 197,55 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 20.04.2017 пені з єдиного внеску в сумі 1,12 грн.; 20.04.2017 штрафної санкції в сумі 224,85 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 19.07.2017 пені з єдиного внеску в сумі 89,89 грн.; 19.07.2017 штрафної санкції в сумі 197,55 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 20.10.2017 пені з єдиного внеску в сумі 91,86 грн.; 20.10.2017 штрафної санкції в сумі 197,55 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 20.10.2017 пені з єдиного внеску в сумі 1,12 грн.; 20.10.2017 штрафної санкції в сумі 224,85 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 19.01.2018 пені з єдиного внеску в сумі 90,87 грн.; 19.01.2018 штрафної санкції в сумі 197,55 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 20.04.2018 пені з єдиного внеску в сумі 89,89 грн.; 20.04.2018 штрафної санкції в сумі 197,55 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 20.04.2018 пені з єдиного внеску в сумі 1,47 грн.; 20.04.2018 штрафної санкції в сумі 293,88 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 23.07.2018 пені з єдиного внеску в сумі 93,84 грн.; 23.07.2018 штрафної санкції в сумі 197,55 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 23.07.2018 пені з єдиного внеску в сумі 6,45 грн.; 23.07.2018 штрафної санкції в сумі 322,45 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 22.10.2018 пені з єдиного внеску в сумі 80,27 грн.; 22.10.2018 штрафної санкції в сумі 168,99 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 22.10.2018 пені з єдиного внеску в сумі 4,84 грн.; 22.10.2018 штрафної санкції в сумі 322,45 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 21.01.2019 пені з єдиного внеску в сумі 79,43 грн.; 21.01.2019 штрафної санкції в сумі 168,99 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 19.03.2019 пені з єдиного внеску в сумі 48,16 грн.; 19.03.2019 штрафної санкції в сумі 168,99 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 23.04.2019 пені з єдиного внеску в сумі 10,44 грн.; 23.04.2019 штрафної санкції в сумі 521,83 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 24.07.2019 пені з єдиного внеску в сумі 12,29 грн.; 24.07.2019 штрафної санкції в сумі 491,44 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; 25.07.2019 пені з єдиного внеску в сумі 0,91 грн.; 25.07.2019 штрафної санкції в сумі 30,39 грн. за невчасну сплату платежу з єдиного внеску; визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо направлення до Шевченківського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27 серпня 2018 №Ф-8425-17-У на суму 844,95 грн. для її примусового виконання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про визнання протиправними дій, та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року допущено заміну відповідача на належного, а саме Головне управління ДПС у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо направлення до Шевченківського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27 серпня 2018 №Ф-8425-17-У на суму 844,95 грн. для її примусового виконання. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) щодо автоматичного нарахування у період з 20.04.2017 року по 25.07.2019 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пені та штрафної санкції за несвоєчасну сплату платежу з єдиного внеску у розмірі 990,00 грн. за 4 квартал 2016 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року по справі № 520/9146/19 залишено без змін.

Позивач, вважаючи, що у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року та ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 23.09.2019 року у справі №520/9146/19 допущено описки, звернувся з відповідною заявою до суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено допущення описки при складанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року та ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 23.09.2019 року у справі №520/9146/19, зміст заяви позивача також не містить посилань на допущену судом описку в вищенаведеному контексті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до пункту 19 постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Так, опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд не може змінювати остаточний результат розгляду справи для сторін, а усуває лише окремі технічні недоліки, які можливо заважатимуть виконанню рішення, чи роблять зв`язок між наявною доказовою базою та висновками суду менш видимим, хоча і не заперечують цього зв`язку.

При цьому, статтею 253 КАС України не передбачено виправлення описок шляхом виключення відомостей з рішень суду.

Як вбачається зі змісту ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі та рішення від 20.01.2020 року у справі №520/9146/19, у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах рішення та ухвалі про відкриття провадження зазначено відомості належного позивачу реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреса місця проживання.

При цьому, апелянтом не заперечується правильність зазначених даних щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси місця проживання, а вказується на протиправність самого їх зазначення у судових рішеннях.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до абз.1 п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Згідно з п.63.6 ст.63 Податкового кодексу України облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Докази того, що позивач обліковується за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта в матеріалах справи відсутні та не спростовується позивачем.

Крім того, відповідно до п.2 ч.9 ст.171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб).

Згідно з ч.5 ст.246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що при складанні ухвали від 23.09.2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі та рішення від 20.01.2020 року у справі №520/9146/19 Харківським окружним адміністративним судом дотримано вимоги КАС України щодо змісту вказаних рішень суду.

Колегія суддів не вбачає, що в тексті ухвали від 23.09.2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі та рішенні від 20.01.2020 року у справі №520/9146/19 наявна описка у розумінні ст.253 КАС України.

Крім того, колегія суддів зауважує, що сама заява ОСОБА_1 , а також апеляційна скарга, не містить належних обґрунтувань про наявність підстав для виправлення описки в вищезазначених судових рішеннях.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що держава Україна створила такий спосіб збирання, обробки, зберігання, використання та поширення персональної інформації щодо позивача, який надає безпосередню можливість доступу до такої інформації значної кількості невизначеного кола сторонніх осіб, у тому числі зберігання інформації в електронному вигляді відповідного блоку телекомунікаційної системи та поширення в реєстрі судових рішень у відкритому для значної кількості сторонніх для процесу осіб доступі, оскільки вказані доводи не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для виправлення описки в ухвалі від 23.09.2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі та рішенні від 20.01.2020 року у справі №520/9146/19.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про доступ до судових рішень" у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток; 4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні; 5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

Згідно з ч.3 ст.11 КАС України інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого, є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Частиною 5 ст.11 КАС України встановлено, що при розкритті інформації щодо справи, визначеної частинами третьою та четвертою цієї статті, не можуть бути оприлюднені такі відомості: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток; 4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

Також, відповідно до ч.2 ст.250 КАС України при проголошенні судового рішення (повного або скороченого) суддя не оголошує такі відомості щодо учасників справи: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток; 4) інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні.

Таким чином, вказані доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки на законодавчому рівні забезпечено право позивача на захист персональних даних.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для виправлення описки в розумінні ст.253 КАС України, оскільки відсутня описка, тому заяву позивача про виправлення описки у судових рішеннях судом першої інстанції правомірно залишено без задоволення.

Щодо посилання апелянта на правову позицію Другого апеляційного адміністративного суду, викладену у постанові від 30.03.2020 року у справі №520/9146/19, то колегія суддів зазначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

При цьому, судом апеляційної інстанції у вказаній апелянтом постанові не досліджувалось питання наявності правових підстав для виправлення описки у відповідності до ст.253 КАС України.

Щодо доводів апелянта з посиланням на ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних від 28.01.1981 року, практику Європейського суду з прав людини щодо захисту персональної інформації, рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року №2-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції враховує посилання на вказані нормативно-правові акти та міжнародну і національну судову практику та зауважує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що не суперечить їм.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують. Крім того, доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в заяві про виправлення описки у судових рішеннях, та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення питання, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 по справі № 520/9146/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 09.07.2021 року