Справа № 400/4975/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4975/20
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Відділ) про: визнання протиправною відмови, викладеної у висновку від 16 жовтня 2020 року №225/109-75, у внесенні змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 ; зобов`язання внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_2 , складений 06 квітня 1985 року за №1526, змінивши місце народження померлого «село Молдавка Ананьївського району Одеської області» на село «Долинське Ананьївського району Одеської області».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення зміни місця народження померлого ОСОБА_2 з «Україна, Одеська область, Ананьївський район, с.Молдавка» на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, с.Долинське» в актовому записі про смерть №1526 від 06 квітня 1985 року, складеному відповідачем.

Відділ, з огляду на ту обставину, що встановити правильність місця народження неможливо в зв`язку з тим, що не зберігся актовий запис про народження дідуся заявника, 1920 р.н, що підтверджується повідомленням Державного архіву Одеської області про відсутність актового запису про народження на ОСОБА_2 , 1920 р.н., (дідуся заявника) від 28 листопада 2019 року за № Л-6211/ 05, 16 жовтня 2020 року склав висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про смерть дідуся позивача, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів, що він відноситься до переліку осіб, передбачених ч.2 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", в якому до списку осіб, що можуть звертатись зі спірною заявою зазначено: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Крім того, суд зазначив, що у даному спорі позивачем не наведено обґрунтованих мотивів та не надано відповідних доказів, яким чином оспорюваний висновок відповідача про відмову у внесенні змін до актового запису про смерть дідуся позивача порушує його права або інтереси, тобто породжують, змінюють або припиняють його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно відсутності доказів належності позивача до переліку осіб, передбачених ч.2 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" для подання заяви, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі Закон) цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 та 2 ст.2 Закону актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Положеннями статті 3 Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 22 Закону регламентовано питання внесення змін до актового запису цивільного стану. Так, ч.2 вказаної статті передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

- особи, щодо якої складено актовий запис;

- одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

- опікуна недієздатної особи;

- представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Крім того, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться також за заявою спадкоємців померлого.

Відповідно до п.1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що ОСОБА_2 , відомості про місце народження якого в свідоцтві про смерть він бажає змінити, є його дідом.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положеннями статті 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

При цьому, онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України).

Так, ОСОБА_1 разом з позовом, окрім свого паспортного документа та свідоцтва про народження із зазначенням матері - ОСОБА_3 , було подано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері заявника №4, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище його матері - ОСОБА_3 .

Також, було надано свідоцтво про народження № НОМЕР_1 матері заявника - ОСОБА_3 , в якому її батьком зазначений - ОСОБА_2 , який і є дідом позивача та в свідоцтві про смерть якого він просить внести зміни.

Таким чином, враховуючи вищевказане, та з огляду на ту обставину, що станом на час смерті ОСОБА_2 (1985 рік), його онук - позивач ОСОБА_1 вже народився (1983 року), колегія суддів приходить до висновку, що позивач входить до кола спадкоємців ОСОБА_2 за законом згідно з вимогами ЦК України, а тому він має право на звернення з заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану щодо ОСОБА_2 ..

Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції з приводу того, що у даному спорі позивачем не наведено обґрунтованих мотивів та не надано відповідних доказів, яким чином оспорюваний висновок відповідача про відмову у внесенні змін до актового запису про смерть його дідуся порушує права або інтереси позивача, тобто породжують, змінюють або припиняють його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, оскільки, як було зазначено позивачем, вказані обставини впливають на можливість отримання ним румунського громадянства, як нащадком етнічного румуна (за посиланнями позивача).

Також, слід зазначити, що обставини «порушення права або інтересів позивача, породження, зміна або припинення його прав та обов`язків у сфері публічно-правових відносин» значною мірою мають суб`єктивний характер та можуть ґрунтуватись на внутрішньому сприйнятті особою обставин, з приводу яких виник спір.

Стосовно зобов`язання внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_2 колегія суддів зазначає, що ч.1 ст.22 Закону визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Також, згідно п.2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

З аналізу наведеного вбачається, що рішення щодо внесення або відмову у внесенні змін в актовий запис цивільного стану приймається на підставі саме зібраних документів, тобто документів, матеріалів, відомостей, які у своїй сукупності свідчать про певні обставини.

Разом з тим, приймаючи висновок про відмову у внесенні зміни місця народження померлого ОСОБА_2 , Відділ зазначив про відсутність актового запису про народження дідуся заявника, 1920 р.н., як безспірного доказу наявності факту, реєстрація якого посвідчується, тобто відмовив у зв`язку з відсутністю певного документа та не зважаючи на сукупність інших відомостей, поданих позивачем, що суперечить ч.1 ст.22 Закону та п.2.12 Правил.

При цьому, справа містить свідоцтво про народження дідуся заявника - ОСОБА_2 № НОМЕР_2 від 31 січня 1920 року, видане бюро ЗАГС с.Валегоцулове, нині - Долинськ, Ананьївського району Одеської області.

Крім того, стосовно назви с.Валегоцулове, яка змінювалась у часі, на відповідний запит апеляційного суду Державний архів Одеської області повідомив суд, що в аркуші фонду Р-7153 «Долинська сільська рада села Долинське Ананьївського району» (хронологічні межі документів - 1944 - 1972 роки) є такі відомості щодо змін назви фонду, зокрема у зв`язку з перейменуванням населеного пункту та змінами його адміністративно-територіальної підпорядкованості.

З 07.03.1923 року по 12 жовтня 1924 року - виконком Валегоцулівської сільської ради робочих, селянських і червоноармійських депутатів села Валегоцулове Валегоцулівського району Балтського округу Одеської губернії.

З 12 жовтня 1924 року по серпень 1940 року - село Валегоцулове входило до складу Автономної Молдавської PCP у складі Української PCP.

З серпня 1940 року по 07 серпня 1941 року - виконком Валегоцулівської сільської ради депутатів трудящих села Валегоцулове Валегоцулівського району Одеської області.

З 07 серпня 1941 року по 02 квітня 1944 року село Валегоцулове було під німецько- румунською окупацією.

З 02 квітня 1944 року по 21 грудня 1945 року - виконком Валегоцулівської сільської ради депутатів трудящих села Валегоцулове Валегоцулівського району Одеської області.

З 21 грудня 1945 року по 21 листопада 1957 року - виконком Долинської сільської ради депутатів трудящих села Долинське Долинського району Одеської області.

З 21 листопада 1957 року по 1972 рік - виконком Долинської сільської ради депутатів трудящих села Долинське Ананьївського району Одеської області.

Також, стосовно надання інформації про зміни назви та адміністративно-територіальної підпорядкованості села Молдавка Ананьївського району Одеської області, яке (село) було зазначено в актовому записі про смерть ОСОБА_2 , складеного 06 квітня 1985 року за №1526, Державний архів Одеської області повідомив, що у наявних довідниках з відомостями про адміністративно-територіальний поділ Одеської області (губернії), а саме: «Населенные места Одесской губернии в границах районирования 1923 года», «Українська PCP: адміністративно-територіальний поділ на 1 вересня 1946 року» та довідників адміністративно-територіального поділу (устрою) Одеської області станом на 1960, 1967, 1973, 1978, 1984, 1990, 2000 роки - не числиться населений пункт з назвою та адміністративно-територіальною підпорядкованістю «село Молдавка Ананьївського району».

Отже, враховуючи відсутність жодного документального підтвердження існування населеного пункту з назвою та адміністративно-територіальною підпорядкованістю - «село Молдавка Ананьївського району», з огляду на наявність в матеріалах справи копії свідоцтва про народження дідуся заявника - ОСОБА_2 № НОМЕР_2 від 31 січня 1920 року, виданого бюро ЗАГС с.Валегоцулове, дійсність якого не оскаржується відповідачем та не було спростовано в судовому порядку, та оскільки с.Валегоцулове та с.Долинське Ананьївського району Одеської області є одним і тим самим населеним пунктом, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 , про які просив позивач у позові.

При цьому, з метою ґрунтовного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне, окрім зобов`язання внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_2 , також скасувати висновок відповідача від 16 жовтня 2020 року №225/109-75.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання відмови, викладеної у висновку протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати висновок Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16 жовтня 2020 року № 225/109-75 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

Зобов`язати Миколаївський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_2 , складений 06 квітня 1985 року за №1526, змінивши місце народження померлого з «село Молдавка Ананьївського району Одеської області» на «село Долинське Ананьївського району Одеської області».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (Україна, 54029, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Шосейна, будинок 11, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 2103 (дві тисячі сто три) грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.