Справа № 340/1856/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 липня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1856/21
Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі судді Казанчук Г.П. розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про винесення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (надалі позивач), через представника - адвоката Христенка В.В., 19.04.2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просить:
Також представник ОСОБА_1 - адвокат Христенко В.В. просив суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язавши Новоукраїнську міську раду Кіровоградської області подати звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року заяву представника позивача - адвоката Христенка В.В. про забезпечення позову повернуто без розгляду.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Христенка В.В. про забезпечення позову.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області шостої сесії міської ради восьмого скликання від 16 березня 2021 року №204 "Про розгляд звернень громадян з питання безоплатної приватизації земель для ведення особистого селянського господарства"; Зобов`язано Новоукраїнську міську раду Кіровоградської області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути на пленарному засіданні питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за його заявою від 01 лютого 2021 року та прийняти відповідне рішення; У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

30 червня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Христенка В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, яка мотивована тим, що під час розгляду справи по суті не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які ОСОБА_1 поніс при розгляді справі, і які складаються із сплачених витрат на правову допомогу в суді 9970 грн., що є підставою в силу приписів статті 232 КАСУ для ухвалення додаткового рішення. До вказаної заяви адвокатом долучена копія договору про надання правової допомоги від 25.03.2021 року, копія додаткової угоди від 20.04.2021 року, копія розрахунку фактичних витрат понесених адвокатом Христенко В.В. здійснених при виконанні договору про надання правової допомоги та визнання суми гонорару; копія акту прийняття-передачі наданих послуг з правової допомоги від 30.06.2021 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 30.06.2021 року.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року призначено до розгляду питання про винесення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи та зміст заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 4, 5 статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника позивача про розподіл між сторонами судових витрат позивача на правничу допомогу адвоката, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката надав такі документи:

- копія договору про надання правової допомоги від 25.03.2021 року;

- копія додаткової угоди від 20.04.2021 року;

- копія розрахунку фактичних витрат понесених адвокатом Христенко В.В. здійснених при виконанні договору про надання правової допомоги та визнання суми гонорару;

- копія акту прийняття-передачі наданих послуг з правової допомоги від 30.06.2021 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 30.06.2021 року.

Згідно додаткової угоди від 20.04.2021 року до говору про надання правової допомоги від 25.03.2021 року сторони вирішили визначити, що оплата правової допомоги адвоката здійснюється погодинно за фактичний час витрачений на надання правової допомоги з розрахунку 400 гривень за кожну годину витрачену на надання правової допомоги. За роздруківку 1 аркушу створеного документу чи копії документа становить 10 гривень, та за узгодили, що гонорар за виграш справи становить 3000 грн., за частковий виграш справи - 1500 грн. (а.с.101).

Суд зауважує, що жодного наведеного розрахунку вартості за кожну годину витрачену на надання правової допомоги, додаткова угода не містить.

У розрахунку фактичних витрат понесених адвокатом наведений опис здійснений витрат час та матеріальних активів (а.с.102-103).

Суд вважає, що такі послуги адвоката як вивчення документів наданих позивачем, визначення нормативно-правової бази з даного питання, вивчення судової практики з даного питання та вивчення практики Верховного Суду та правових позицій Верховного Суду з даного питання, друкування позовної заяви, її підписання та направлення поштою охоплюються послугою щодо складання позовної заяви - 5 годин. При цьому, витрати щодо виготовлення/роздруківка копій документів не охоплюється поняттям правової допомоги.

Розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а представник позивача не брав участі в судових засіданнях. У ході судового розгляду представник позивача інші заяви по суті справи, додаткові клопотання та докази не подавав.

Суд враховує, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії справ незначної складності, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання, яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста, яким є представник позивача - адвокат, є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо відмови надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Крім того, даний опис виконаних робіт містить посилання на витрати часу на ознайомлення з процесуальними рішеннями суду та складанням заяви про забезпечення позову та її направлення, при цьому суд зауважує, що судом за заявою позивача про забезпечення позову винесено дві процесуальні ухвали, одна про повернення без розгляду, а інша - про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, а відтак, такі витрати взагалі не можуть бути включені до витре, які підлягають відшкодуванню.

Отже, з урахуванням, зокрема, складності справи, обсягу наданих саме адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до розгляду, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування вартості виконаних робіт у сумі 1500 грн.

Що стосується стягнення "гонорару за частковий виграш" в сумі 1500 грн., суд, враховуючи правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, та встановивши, що такі витрати не мають характеру необхідних та співрозмірними з виконаною адвокатом роботою, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій адвоката, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування матиме надмірний характер, дійшов висновку про підтвердження витрат "гонорару часткового виграшу" в сумі 500 грн.

Наведений висновок також узгоджується із правовим висновком, викладеним у справі №922/902/19.

Відтак, суд визнає підтвердженими та такими, що пов`язані з розглядом даної справи, витрати позивача на правничу допомогу адвоката на суму 2000 (1500 + 500) гривень. Водночас, зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволеної частини вимог, у сумі 1500 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 132-143, 250, 252, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (вул. Покровська, 70, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100; код в ).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук