Справа № 640/13843/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Київ № 640/13843/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016 року №,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА» (далі - позивач, Товариство) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 року №, винесене Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (правонаступником якої є Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві) проведено камеральну перевірку за результатами якої 21 червня 2016 року складено акт № 342/26-50-12-01-11/32486636, висновками якого встановлено, що позивачем порушено п.п.198.6 п.198, п.п.200.4 п.200 розділу V Податкового кодексу та завищено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, суму податку на додану вартість у розмірі 24157272,00 грн по декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року. На підставі вказаного акту відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Однак, позивач вважає висновки, викладені в акті перевірки, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки податкова звітність була подана позивачем своєчасно, з усіма необхідними додатками та отримана податковим органом, а тому, на його думку, податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, з чим, після використання можливості адміністративного оскарження та отримання негативного результату, звертається до суду.

Ухвалою суду від 31.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.09.2019 року. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строку з дня вручення ухвали суду надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

05.09.2019 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.09.2019 року для надання можливості ознайомлення сторони позивача з відзивом та подання відповіді на відзив.

06.09.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна група» подано до відповідача декларацію з ПДВ за квітень 2016 року у паперовому вигляді від 19.05.2016 року №, в якій у рядку 16 та 16.1 зазначено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду з рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду у розмірі 24157272,00 грн. Перевіркою наявності декларації з ПДВ за березень 2016 року встановлено, що позивачем подано до податкового органу декларацію з ПДВ за березень 2016 року від 22.04.2016 №, яка не визнана як податкова звітність у зв`язку з порушенням ст.ст.48, 49 Податкового кодексу України, про що повідомлено платника податків листом від 22.04.2016 №4670/10/26-50-08-04. Крім того, до декларації з ПДВ за березень 2016 року не було подано додатку 2, що вказує на порушення позивачем п.п.10.2 п.10 Розділу 3 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №21.

26.09.2019 року у підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача оригіналу листа №4670/10/26-50-01-04 від 22.04.2016 року разом із фіскальним чеком про направлення такого листа та рекомендоване повідомлення про вручення, у зв`язку з чим судом оголошено перерву до 24.10.2019 року.

24.10.2019 року суду представником відповідача надано витребувані документи. Також, суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.11.2019 року.

У судовому засіданні 14.11.2019 року, у яке з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача, суд після заслуховування пояснень сторін перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження на підстав наявних у матеріалах доказів.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року на підставі ст. 52 КАС України замінено відповідача Головне управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, з урахуванням доводів позовної заяви, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 02.10.2003 року, 04.10.2004 року внесено відповідний запис №0001320 та 14.10.2003 взято на облік ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві за №9985.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Інвестиційно-будівельна група» за квітень 2016 року, за результатом якої складено акт №342/26-50-12-01-11/32486636 від 21.06.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та завищено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, суму податку на додану вартість у розмірі 24157272,00 грн по декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року.

На підставі акту перевірки №342/26-50-12-01-11/32486636 від 21.06.2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 24157272,00 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 року № необґрунтованим, позивачем подано скаргу до ГУ ДФС у м. Києві, за результатом розгляду якої рішенням ГУ ДФС у м. Києві №21730/10/26-15-10-01-35 від 06.10.2016 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Також, не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням позивачем було подано скаргу до ДФС України, за результатом розгляду якої рішенням ДФС України №23261/6/99-99-11-03-01-25 від 16.12.2016 року податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, прийнятим всупереч приписам чинного податкового законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Згідно ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу.

Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

З аналізу викладених норм вбачається імперативний характер вищенаведеної норми, який означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов`язкових реквізитів, передбачених п.48.3 та п.48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрація податкової декларації у день її отримання органо державної податкової служби.

При цьому, виключні підстав для відмови у прийнятті податкової декларації наведені у п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України, а саме: у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Крім того, приписами Податкового кодексу України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.48.3 та п.48.4 Податкового кодексу України, а саме на підставі п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Позивачем зазначено, що з лютого по жовтень 2016 року ним подавалась податкова звітність до податкового органу у паперовому вигляді у зв`язку з відмовою в укладенні (підписанні) договору про визнання електронних документів.

Дана обставина підтверджується листами податкового органу №5/10/26-50-10-П від 09.03.2016 року та від 21.04.2016 року №4594/10/2650-08-04.

Позиція контролюючого органу обґрунтована тим, що згідно п.п.5 п. розділу 5 Порядку №21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду. Таким чином, на порушення п.п.4.7 п.4 розділу 5 Порядку №21 позивачем завищено рядок 16.1 податкової декларації з ПДВ за квітень 2016 року, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму податку на додану вартість у розмірі 24157272 грн, яка не була відображена у рядку 21 декларації за попередній звітний період. Крім того, позивачем на порушення п.п.10.2 п.10 Розділу 3 №21 до декларації з ПДВ за березень 2016 року від 22.04.2016 № не було подано додатку 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)».

Разом із тим, як вбачається з наданих позивачем до матеріалів справи доказів, податкова звітність за березень 2016 року була подана ТОВ «Інвестиційно-будівельна група» 20.04.2016 року та отримана податковим органом.

Крім того, зазначена податкова звітність була подана з усіма додатками: податкова декларація з податку на додану вартість від 20.04.2016; довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) від 20.04.2016; розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) від 20.04.2016 року.

Також, податкова звітність за квітень 2016 року була подана ТОВ «Інвестиційно-будівельна група» 19.05.2016 року та отримана податковим органом.

Зазначена податкова звітність була подана з усіма додатками: податкова декларація з податку на додану вартість від 19.05.2016 року; довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) від 19.05.2016 року; розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) від 19.05.2016 року.

Враховуючи надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна група» виконало свої податкові зобов`язання з подачі податкової звітності за березень та квітень 2016 року.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна група» подано до відповідача декларацію з ПДВ за квітень 2016 року у паперовому вигляді від 19.05.2016 року №, в якій у рядку 16 та 16.1 зазначено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду з рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду у розмірі 24157272,00 грн.

Перевіркою наявності декларації з ПДВ за березень 2016 року встановлено, що позивачем подано до податкового органу декларацію з ПДВ за березень 2016 року від 22.04.2016 року №, яка не визнана як податкова звітність у зв`язку з порушенням ст.ст.48, 49 Податкового кодексу України, про що повідомлено платника податків листом від 22.04.2016 року №4670/10/26-50-08-04.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про невизнання поданої податкової звітності за березень 2016 року, в тому числі листа від 22.04.2016 року №4670/10/26-50-08-04.

Суд наголошує, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження оформлення вищевказаного рішення у встановленому Податковим кодексом України порядку та вручення (отримання) позивачем, натомість усі докази подання декларації з ПДВ за березень 2016 року з усіма додатками надавалися до контролюючого органу.

В подальшому під час розгляду справи, податковим органом було надано лист від 22.04.2016 року №4670/10/26-50-08-04 з відміткою про вручення його 25.04.2016 року.

З цього приводу, суд звертає увагу, що в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, адресатом значиться ТОВ «ІБК», а не ТОВ «Інвестиційно-будівельна група».

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що оскільки позивачем 20.04.2016 року особисто, в паперовому вигляді, було подано податкову звітність з податку на додану вартість за березень 2016 року з усіма додатками, така звітність разом із усіма додатками уповноваженою посадовою особою контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, була перевірена на наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, була прийнята до реєстрації, про що свідчать відмітки про прийняття від 20.04.2020 року на кожному аркуші та додатках до звітності, жодних рішень про невизнання такої звітності позивач не отримував, відсутні порушення з боку позивача п.п.4.7 п.4 розділу 5 Порядку №21, тому позивач правомірно переніс в рядок 16.1 податкової декларації з ПДВ за квітень 2016 року суму податку на додану вартість у розмірі 24157272 грн, яка не була відображена у рядку 21 декларації за попередній звітний період - березень 2016 року.

Суд наголошує, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, жодним чином не спростовують доводи позивача, оскільки повністю дублюють висновки акту перевірки №342/26-50-12-01-11/32486636 від 21.06.2016 року.

Крім того, відповідачем жодним чином не спростовано надані позивачем докази подання до контролюючого органу податкової звітності з усіма додатками, усіма штампами та відмітками про їх прийняття.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про недоведеність податковим органом обґрунтованості та правомірності податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016 року №1, натомість позивачем надано належні докази дотримання приписів податкового законодавства, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд зазначає що організацією діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Порядок ведення органами державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422.

Згідно пункту 2 розділу І даного Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Пунктом 1 глави 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Враховуючи наявність підстав для визнання протиправним та скасування в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 21 липня 2016 року № , в інтегрованій картці платника ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА», повинна міститися інформація про наявність у ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА» суми від`ємного значення податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду, у розмірі 24157272,00 грн. по декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року.

Таким чином, після перенесення даної суми до складу податкового кредиту згідно декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року, в інтегрованій картці платника ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА», суд вважає, повинна міститися інформація про наявність у ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА ГРУПА» суми від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 24157272 грн. за квітень 2016 року, яку відповідачем протиправно визначено, як суму завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 21 липня 2016 року №.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 106 від 16.07.2019 рокупозивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у сумі 19210,00 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України сплачена сума судового збору у розмірі 19210,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-247, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 року №1 ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 19210 грн 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн 00 коп.).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група» (03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 100/2, ).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Суддя В.І. Келеберда