Справа № 500/1948/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1948/21

01 липня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Фреяк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування періодів її роботи з 01.09.1978 по 31.08.2020, зазначених у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , трудовій книжці НОМЕР_2 , інформації, що значиться в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 протиправною, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу трудової діяльності позивача ОСОБА_1 період її трудової діяльності згідно наявних у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , трудовій книжці НОМЕР_2 починаючи з 01.09.1978, зазначені у трудових книжках серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , інформації, що значиться в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.09.2020 позивач подала заяву до відповідача про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У відповідь на подану заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1900-0303-8/369 від 11.01.2021 відмовило у призначенні такої пенсії за відсутності необхідного стажу роботи 27 років, оскільки згідно поданих документів загальний страховий стаж склав 24 роки 04 місяці 10 днів. При цьому зазначено, що на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 16 липня 1980 року відбиток печатки підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка відсутній, тому дана трудова книжка не може братися до уваги при обчисленні страхового стажу.

Ухвалою суду від 16.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 16.06.2021.

05.05.2021 від відповідача через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Вказує, що відповідно до документів, поданих із заявою позивача про призначення пенсії, а саме атестату, свідоцтва про народження дитини, довідок про роботу в колгоспі, довідок про роботу, довідки ДПСУ ГУ ДПС у Тернопільській області, а також даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до страхового стажу враховано такі періоди:

- 01.09.1978 -25.07.1980 - навчання;

- 24.01.1983 - 11.11.1984 - робота в Львівському виробничому текстильно-галантерейному об`єднанні "Юність";

- 12.11.1984- 10.05.1986 - догляд за дитиною до 3-х річного віку;

- 01.07.1989 - 31.12.1989 - робота в агрофірмі-колгоспі "Поділля";

- 01.01.1990 - 31.12.1990 - робота в агрофірмі-колгоспі "Поділля" (39 трудоднів);

- 01.01.1991 - 31.12.1991 - робота в агрофірмі-колгоспі "Поділля" (136 трудоднів);

- 01.01.1992 - 12.02.1992 - робота в агрофірмі-колгоспі "Поділля";

- 21.06.1992 -20.03.1993 - отримання допомоги по безробіттю;

- 01.07.1993 - 31.12.1993 - робота в агрофірмі-колгоспі "Поділля" (94 трудоднів);

- 01.01.1994 - 01.07.1994 - робота в агрофірмі-колгоспі "Поділля";

- 01.01.1999 - 31.12.2003 - підприємницька діяльність з урахуванням довідки ДПСУ ГУ ДПС у Тернопільській області

- 01.02.2004 по 31.08.2020 - підприємницька діяльність за інформацією, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5.

Отже загальний страховий стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком склав 24 роки 04 місяці 10 днів, що є менше необхідних 27 років, а отже для призначення пенсії за віком підстав немає.

Також зазначено, що на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 позивача, дата заповнення 16 липня 1980, відбиток печатки підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка, відсутній, тому дана трудова книжка не може братися до уваги при обчисленні страхового стажу.

16.06.2021 в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 01.07.2021 за клопотанням позивача.

01.07.2021 позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладений у позовній заяві.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

14.09.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із письмовою заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком разом з необхідними документами, зазначеними в розписці-повідомленні і зареєстрованими за №2625.

11.01.2021 листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0303-8/369 ОСОБА_1 повідомлено, що підстав для призначення пенсії за віком немає, оскільки згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж складає 24 роки 04 місяці 10 днів, що є менший за необхідний.

Не погодившись із вказаним рішенням та вважаючи порушеним своє право на соціальний захист, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Дії (рішення) відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються, зокрема Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

За нормами статті 8 Закону №1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом статті 26 Закону №1058-IV жінки, які народилися в період з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 59 років 06 місяців за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За положеннями пункту 4 Порядку №637 із внесеними змінами час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Згідно пункту 3-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 працювала з 16.07.1980 по 28.02.1981 на підприємстві "Первомайскуголь", з 23.03.1981 по 04.01.1982 в управління пожежної охорони УВД Ворошилоградського облвиконкому, з 24.01.1983 по 11.11.1984 у Львівському виробничому текстильно-галантерейному об`єднанні "Юність", з 12.02.1989 по 01.03.1991 в агрофірмі-колгоспі "Поділля", з 21.06.1992 по 20.03.1993 отримувала допомогу по безробіттю, з 12.08.1993 по 01.03.1995 в агрофірмі "Поділля".

Згідно довідки Головного управління ДПС у Тернопільській області №3317/6-5/19-00-54-12688 від 09.06.2020 позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 12.02.1997 та здійснює підприємницьку діяльність, зокрема на загальній системі оподаткування з 12.02.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2006 по 31.12.2007.

На основі сплати фіксованого патенту позивач здійснювала діяльність з січня по грудень 1999 року, з січня по грудень 2000 року, з січня по липень, з жовтня по грудень 2001 року, з січня по вересень, з листопада по грудень 2002 року, з лютого по квітень, з червня по липень, з листопада по грудень 2003 року, з лютого по квітень, з листопада по грудень 2004 року, з січня по квітень 2005 року, з березня по грудень 2008 року, з січня по червень, з жовтня по грудня 2009 року, за січень, з травня по грудень 2010 року, з січня по серпень, з жовтня по грудень 2011 року, на спрощеній системі оподаткування позивач здійснює підприємницьку діяльність з 01.12.2012 по даний час.

До страхового стажу роботи позивача не зараховано період здійснення підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування з 12.02.1997 по 31.12.1998, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків протягом даного періоду.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відмовою пенсійного органу у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, зокрема відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , оскільки на титульній сторінці відсутній відбиток печатки підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка 16 липня 1980 року.

При цьому зазначено, що згідно з пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних програм від 20.06.1974 №162 передбачено, що першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. До 1 січня 1075 року проставлення печатки на першій сторінці трудової книжки не вимагалося.

Однак, суд зазначає, що в силу пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. При цьому трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника, відомості про роботу, переведення і звільнення з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів (наказів, розпоряджень). Записи виконуються акуратно. Запис про звільнення завіряється печаткою.

Згідно пунктом 2.4 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і звіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, оскільки трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірний період, тому, на переконання суду, є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не взято до уваги, що не усі недоліки заповнення трудової книжки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення трудової книжки.

Аналогічний висновок вказаний і в постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №220/989/17, від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, відповідач таким правом не скористався.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17 зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у цій справі доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 , зазначених у трудових книжках серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи, починаючи з 01.09.1978, зазначені у трудових книжках серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та повторно розглянути її заяву від 14.09.2020 про призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений згідно квитанції № від 09.04.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 , зазначених у трудових книжках серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи, починаючи з 01.09.1978, зазначені у трудових книжках серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та повторно розглянути її заяву від 14.09.2020 про призначення пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений згідно квитанції № від 09.04.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 липня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.