Справа № 815/5165/15
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2021-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2021 року

Київ

справа №815/5165/15

адміністративне провадження №Зі/9901/65/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., розглянув в порядку письмового провадження заяву представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий Пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №815/5165/15 за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий Пенсійний фонд» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северин Ю.П., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «ІМЕКСБАНК» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2020, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020, замінено стягувача ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» на його правонаступника за договірним зобов`язанням - НПФ «ВСІ».

10.03.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020.

15.01.2021, за результатами автоматизованого розподілу судової справи, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Стеценко С.Г., судді: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 16.01.2021, на підставі службової записки судді-доповідача Стеценко С. Г. від 16.01.2021 № 131/0/64-21 про здійснення повторного автоматизованого розподілу касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 815/5165/15 (провадження № К/9901/1611/21), одержаної 15.01.2021, шляхом передачі раніше визначеному судді-доповідачу у справі Коваленко Н. В., призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Коваленко Н.В., судді: Берназюк Я.О., Желєзний І.В.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.03.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020.

30.06.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий Пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді цієї справи.

Заявниця зазначає, що 22.06.2021 позивачем отримано ухвалу Верховного Суду від 10.03.2021 про відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020.

У заяві наголошено, що заявниця вважає необґрунтованою та штучно поданою касаційну скаргу з метою отримання незаконної переваги Фондом гарантування вкладів фізичних осіб над позивачем, у поєднанні із фактами відвертої та неприхованої дискримінації конституційних прав останнього з метою надання незаконної переваги Фонду. З урахуванням змісту вказаного судового рішення в контексті вимог касаційної скарги, Атощук А.О. вважає за необхідне заявити відвід складу суду.

На переконання заявниці вищезгаданими суддями було грубо порушено принцип рівності сторін у справі.

Підставами відводу заявниця вважає імовірну зацікавленість складу суду у грубому порушенні прав позивача на судовий захист безстороннім судом, умисному наданні відповідачу - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб незаконних переваг під час розгляду справи, що може мати місце у зв`язку із корупційним впливом невстановленої особи на склад суду з метою гарантування відповідачу позитивного для нього результату розгляду справи.

У заяві наголошується на тому, що касаційне провадження, на думку заявниці, відкрито за касаційною скаргою, яку вона вважає необґрунтовано, та за відсутності передбачених процесуальним законом підстав для касаційного оскарження у справі, яка самим же Верховним Судом визнана такою, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має розглядатись відповідним господарським судом.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.07.2021 заяву представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий Пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №815/5165/15 визнано необґрунтованою, справу № 815/5165/15, разом із заявою про відвід, передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.

За результатами автоматизованого розподілу від 08.07.2021 заяву представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий Пенсійний фонд» адвоката Антощук А.О про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. передано для вирішення судді Чиркіну С.М.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За приписами частини десятої статті 40 КАС України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Перевіривши підстави зазначені в заяві про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. судом встановлено таке.

Частинами першою-третьою статті 39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Проте заявниця вказує на імовірну, на її думку, зацікавленість суддів у результатах розгляду касаційної скарги й зазначає, що вплив на суддів лише може мати місце. Жодних доказів на підтримку таких аргументів заявниця не надає і такі обставини не підтвердились під час розгляду заяви про відвід суддів та засновані на її суб`єктивних припущеннях.

Не знайшли свого підтвердження й доводи, зазначені у заяві про нібито порушення судом принципу рівності учасників справи.

За приписами статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Проте, заявниця не зазначила які конкретно переваги чи привілеї та за якими саме ознаками були надані тій чи іншій стороні цього процесу, у яких діях суду це виразилось і не надала на підтвердження цього жодних доказів. Не вказано у заяві й того, які саме конкретні права сторони позивача і яким чином були обмежені.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, суд вважає, що доводи, наведені у заяві представника позивача про відвід суддів не свідчать про наявність передбачених процесуальним законом підстав для її задоволення, оскільки, заявницею не наведено обставин, які ґрунтуються на доказах, які б безпосередньо свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. у результаті розгляду цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді цієї справи вказаними суддями та викликали необхідність їх відводу.

Отже вказані вище підстави не можуть зумовлювати відвід суддів від участі у розгляді цієї справи, оскільки є необґрунтованими та не підтверджені доказами.

Водночас суд критично оцінює посилання заявниці на певні процесуальні рішення суддів, а саме - постановлення ухвали про відкриття провадження у цій справі, оскільки такі обставини, в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України) не можуть бути підставою для відводу.

Не є підставо для відводу суддів й посилання заявниці на необґрунтований, на її думку, характер касаційної скарги, оскільки оцінка наведеним у ній доводам та аргументам буде надана судом під час розгляду справи у межах повноважень суду касаційної інстанції, встановлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Водночас особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті шостої Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

За таких обставин, вказані у заяві про відвід підстави для відводу судді не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану зацікавленість в результаті розгляду справи. Інформація зазначена в заяві фактично відображає особисту позицію позивача побудовану на припущеннях про існування суб`єктивних обставин, які начебто можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість суддів при розгляді справи. Проте наведені припущення, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Отже Суд дійшов висновку, що відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддями Коваленко Н.В., Берназюком Я.О., Желєзним І.В. як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", відповідно відсутні підстави для їх відводу

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, Суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий Пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №815/5165/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін