Справа № 540/2222/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 р. м. Херсон Справа № 540/2222/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кисильова О.Й., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Міграційної служби Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить, мовою оригіналу:

"Притягнути до відповідальності керівництво міграційної служби Херсонської області за бездіяльність та зобов`язати надати мені громадянство, як етнічному українцю, на підставі мають у мене документів".

Ухвалою від 24.05.2021 позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення її недоліків шляхом:

- приведення позовної заяви у відповідність до п.п. 2, 4, 5, 9, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України;

- надання уточненої позовної заяви відповідно до норм КАС України із зазначенням правильного відповідача та його реквізитів;

- надання належним чином завірених копій документів, які долучені до позовної заяви;

- надання документу про сплату позивачем судового збору в сумі 908,00 грн за заявлену вимогу немайнового характеру.

Ухвалою від 09.06.2021 позивачу продовжений строк для усунення недоліків позовної заяви, вирішено повідомити ОСОБА_1 про вчинення суддею процесуальної дії - залишення позовної заяви без руху шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

15.06.2021 позивач надіслав до суду позовну заяву в новій редакції з доданими до неї документами, в якій позовні вимоги викладені наступним чином, мовою оригіналу: "залучити Управління ДМС по Херсонській області за бездіяльність, зобов`язати прийняти рішення щодо моєї заяви про надання громадянства України, як етнічному українцю, який прожив в Україні 8 років (з квітня 2013р.). Стягнути моральну шкоду в розмірі 600000 гривень"..., зазначивши відповідачами: Управління ДМС в Херсонській області та Каланчацький районний сектор державної міграційної служби України.

Ухвалою від 18.06.2021 позивачу повторно продовжений строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, вказавши належні підстави для поновлення строку та надання доказів поважності причини пропуску такого строку, або надати докази того, що строк не пропущений, а також, надати заяву з якою позивач звертався до органів міграційної служби та на яку відповідачами не була надана відповідь по суті чи прийняте рішення.

Натомість, позивач 30.06.2021 на виконання ухвали суду від 18.06.2021 надіслав "позовну заяву з виправленням вказаних недоліків та зміною позову" в якій зазначив про таке: "враховуючи про неможливість повернення в Росію, прошу зобов`язати УДМС Херсонської області депортувати мене в третю країну, яка буде взмозі надати політичний притулок і громадянство, права людини і нормальне життя... Мої побажання до вибору країни: Словаччина, Польща...".

Так, до позовної заяви, надісланої до суду 30.06.2021, позивач надав такі документи: заяву до Міністра закордонних справ від 17.06.2020 про надання притулку, про надання громадянства України, про надання посвідки на проживання починаючи з червня 2014 року; заяву до Державної міграційної служби України від 14.04.2019 про надання політичного притулку та надання громадянства України; лист Управління Державної міграційної служи України в Херсонській області № К-130/6/6501-19/6501.3.7./14807-19; лист представника уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 25.04.2019 № 7538.4/К-5677.3/19/25.4; заяву до Міграційної служби в Херсонській області від 29.09.2019 про надання громадянства; заяву до Міграційної служби Херсонської області від 29.10.2019 про надання громадянства; заяву до Міграційної служби Херсонської областівід 29.11.2019 про надання громадянства; лист Пенсійного органу Російської Федерації від 27.12.2019 № К-160/9304.

Отже, із наданих позивачем документів встановлено, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявами про надання громадянства 14.04.2019, 29.09.2019, 29.10.2019.

Також, при дослідженні наявних в матеріалах справи документів встановлено, що 25.06.2019 позивач звернувся до УДМС в Херсонській області із заявою про отримання громадянства України та надання притулку в Україні.

УДМС в Херсонській області листом від 07.2019 № К-130/6/6501.3.7/14807-19 повідомило позивача про необхідність звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до територіального органу ДМС за місцем його проживання, оскільки заява про оформлення набуття громадянства України може бути подана в разі перебування особи в України на законних підставах.

Відтак, із наведеного слідує, що правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу відмови в наданні ОСОБА_1 громадянства України чи статусу біженця виникли, починаючи з квітня 2019 року.

При цьому, слід зазначити, що лист УДМС в Херсонській області № К-130/6/6501.3.7/14807-19 щодо розгляду заяви позивача з приводу надання громадянства направлений позивачу в липні 2019 року.

Разом із тим, позивач в оновленій позовній заяві від 30.06.2021 зазначає наступні обгрунтування, мовою оригіналу: "У мене, виникли великі сумніви з приводу реального існування листа від 07.2019 № К- 130/6/6501.3.7 / 14807-19 без дати (?)

Перш за все, в цьому повідомленні немає дати, що суперечить правилам оформлення службового листування.

Друге, непонятно, що за повідомлення. Створено в електронному вигляді, або відправлено поштовим повідомленням?...

Наступне в постанові "суперечка між сторонами виник з приводу відмови позивачеві". Мені ніколи не відмовляли. Мені перераховували законодавство. Ні в одному повідомленні УДМС немає слова "відмова"...".

Дослідивши наданий ОСОБА_1 лист Управління державної міграційної служби України в Херсонській області № К- 130/6/6501.3.7 / 14807-19, в якому повідомлялося про підстави набуття позивачем громадянства України та неможливість його надання, суддя встановила, що копія даного листа виготовлена позивачем так, що відстутня дата, про що свідчить прийменник "від" зазначений після номеру листа.

Отже, позивач не надав до суду належним чином оформлену копію листа з якого можливо встановити коли йому стало відомо про відмову відповідача у набутті громадянства.

При цьому, в позовній заяві позивач зазначає про сумніви щодо реальності існування вищенаведеного листа без дати та про те, що не отримував відмови щодо надання громадянства України.

Натомість, в кінці позовної заяви від 30.06.2021 ОСОБА_1 взагалі змінює позовні вимоги та викладає їх наступним чином: "зобов`язати УДМС Херсонської області депортувати мене в третю країну, яка буде взмозі надати політичний притулок і громадянство, права людини і нормальне життя... Мої побажання до вибору країни: Словаччина, Польща...".

Разом із тим, надана на виконання ухвали суду позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої змінені позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Також слід зауважити, що у жодній із позовних заяв позивач не зазначає конкретної дати звернення до відповідача, тобто коли саме він звернувся до відповідача із заявою про надання громадянства та коли, на його думку, та у який спосіб відповідач порушив права ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пп. 2-4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Варто відмітити, що ОСОБА_1 позовні вимоги не викладені в зрозумілій формі відповідно до приписів КАС України (ст.с. 5, 19, 245 КАС України), формулювання позовних вимог у спосіб обраний позивачем є неприйнятним, оскільки не дозволяє зрозуміти суті заявлених позовних вимог; в позовній заяві відсутні належний та зрозумілий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; не вказано, в чому саме полягає протиправність дій або бездіяльності відповідача або яке конкретне рішення відповідачів позивач оскаржує, відсутнє обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, та відсутність відповідного клопотання про його поновлення.

Зазначені недоліки позовної заяви унеможливлюють встановлення конкретної дати, з якої необхідно обчислювати перебіг строку звернення до суду.

Проте, із наданих позивачем копій звернень до відповідача вбачається, що вперше позивач звернувся до відповідача із заявою про вирішення питання щодо надання громадянства України чи статусу біженця у квітні 2019 року.

Отже, зважаючи на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався у 2019 році, та враховуючи шестимісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 122 КАС України, позивач пропустив вказаний строк, не надавши жодних пояснень щодо поважності причини пропуску строку та заяви про його поновлення.

Із врахуванням наведеного, слід дійти висновку, що недоліки позовної заяви, на які суд зверненув увагу позивача в ухвалах від 24.05.2021 про залишення позову без руху та від 18.06.2021 про продовження строку на усунення недоліків позову, ОСОБА_1 не усунуті.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені вимог до форми звернення до суду, що не дотримано позивачем.

Відтак, станом на 06.07.2021 позивач недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунув.

За приписами п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, оскільки позивач у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунув, така позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

У період з 22.06.2021 до 05.07.2021 включно суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці, тому питання про повернення позовної заяви позивачу вирішено 06.07.2021.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України, -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя О.Й. Кисильова