Справа № 520/16030/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р. Справа № 520/16030/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/16030/2020

за позовом ОСОБА_1

до Люботинської міської ради Харківської області

третя особа ОСОБА_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Люботинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати бездіяльність Люботинської міської ради протиправною та зобов`язати Люботинську міську раду здійснити примусовий вилов та тимчасову ізоляцію собаки породи німецька вівчарка, що утримується ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 08.08.2020 року позивач вигулював собаку породи ОСОБА_4 неподалік свого домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

З відеозапису, який доданий до матеріалів справи, слідує, що собака породи ОСОБА_4 піддалася нападу собаки породи німецька сторожова вівчарка. Собака породи німецька сторожова вівчарка була піддана лупцюванню невідомої особи.

Позивачем була викликана поліція, яка прийняла заяву позивача про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_1 стверджує, що собака породи німецька сторожова вівчарка належить ОСОБА_3 .

Представник позивача звернувся до відповідача із заявою про реагування на напад на ОСОБА_1 собаки породи німецька вівчарка. В зазначеній заяві містилося прохання провести перевірку за викладеними обставинами у тому числі перевірити наявності у мешканців домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , належним чином зареєстрованої собаки, щодо проходження нею відповідних обов`язкових щеплень та наявності страхування, а також просила прийняти відповідне рішення про примусовий вилов та тимчасову ізоляцію вищезазначеної собаки.

Відповідач листом повідомив про те, що на звернення представника позивача були здійснені наступні заходи: виїзд комісії за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено бесіду з господарями домоволодіння щодо дотримання правил утримання домашніх тварин.

Вважаючи, що в даному випадку має місце бездіяльність відповідача, якою порушено права позивача, останній звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки в даному випадку мала місце активна поведінка відповідача, що свідчить про вчинення ним дій, передбачених чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" № 3447-IV від 21.02.2006 року (далі - Закон № 3447-IV), регулювання чисельності диких тварин і тварин, що не утримуються людиною, але перебувають в умовах, повністю або частково створюваних діяльністю людини, здійснюється методами біостерилізації або біологічно обґрунтованими методами, а в разі неможливості їх застосування - методами евтаназії.

Згідно із частиною другою статті 23 Закону № 3447-IV, вилов безпритульних (загублених, покинутих, залишених без опіки і бродячих) тварин проводиться з метою:

- повернення їх володільцям;

- регулювання їх чисельності відповідно до вимог цього Закону.

Визначення домашньої тварини наведене в абзаці третьому статті 1 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", відповідно до якого, домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі.

Відповідно до абз. 5 вищевказаної статті, безпритульні тварини - це домашні тварини, що залишилися без догляду людини або утворили напіввільні угруповання, здатні розмножуватися поза контролем людини.

Відповідно до статті 24 Закону № 3447-IV, собаки, незалежно від породи, належності та призначення, у тому числі й ті, що мають нашийники з номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, вважаються безпритульними і підлягають вилову.

Встановити, де в час нападу собаки породи німецька вівчарка на собаку породи ОСОБА_4 знаходилась, особа, якій належить собака породи німецька вівчарка, встановити неможливо, оскільки, як вбачається з матеріалів справи домоволодіння позивача та володільця собаки породи німецька вівчарка знаходяться поруч.

Твердження позивача, що собака породи німецька вівчарка є безпритульною колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач неодноразово наголошує на тому, що ця собака породи німецька вівчарка належить ОСОБА_2 .

Крім того, судова колегія зазначає, що на виконання приписів чинного законодавства Люботинською міською радою (рішення ХХХХ сесії V скликання) затверджені Правила утримання домашніх тварин у м. Люботин № 766 від 30.09.2008 р.

Приписи зазначених Правил кореспондуються із приписами статті 1 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження"

Так, в п. 5 Правил утримання домашніх тварин у м. Люботин № 766 від 30.09.2008 р. зазначено, що тимчасовій ізоляції підлягають собаки, коти та інші домашні тварини в разі, якщо на це є відповідне рішення органів санітарно-епідеміологічної служби та ветеринарної медицини, а також ті, що завдали тілесних ушкоджень людині або іншій домашній тварині. Тимчасова ізоляція домашніх тварин може проводитися у примусовому порядку, якщо домашня тварина є небезпечною для оточуючих. Вилов та тимчасову ізоляцію собак, котів та інших домашніх тварин проводить виробниче управління комунального господарства або підприємства з питань утримання та поводження з тваринами.

Вилов собак, котів та інших домашніх тварин окремими громадянами забороняється крім випадків, коли ці тварини є небезпечними для оточуючих та проявляють агресивність, створюючи загрозу безпеці людей.

Як вбачається з матеріалів справи, на заяву представника позивача про реагування на напад на ОСОБА_1 собаки породи німецька вівчарка, Виконавчий комітет Люботинської міської ради листом №Г-416 від 07.09.2020 року повідомив, що комісією було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . З господарями була проведена бесіда щодо дотримання Правил утримання домашніх тварин в м. Люботині та попереджено про недопущення їх порушення. Копію заяви позивача відправлено до Люботинського міського відділу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області для відпрацювання. Вилов собак здійснюється спеціалізованою організацією. Договір про надання даного виду послуг не укладався. Водночас укладено договір з ТОВ "Ветеринарна клініка "СОС" про проведення регулювання чисельності безпритульних тварин методом стерилізації.

Отже, з викладеного слідує, що в даному випадку мала місце активна поведінка відповідача, що свідчить про вчинення ним дій, передбачених чинним законодавством.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 по справі № 520/16030/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова